From Wikipedia, the free encyclopedia
Olga Nawoja Tokarczuk, poljska pisateljica, pesnica in esejistka, * 29. januar 1962, Sulechów, Poljska.
Olga Tokarczuk | |
---|---|
![]() | |
Rojstvo | 29. januar 1962[1][2][…] (62 let) Sulechów[d][1] |
Državljanstvo | ![]() |
Poklic | romanopiska, pisateljica, psihologinja, pesnica, libretistka, založnica, donatorka, scenaristka |
Podpis | ![]() |
Je prejemnica več prestižnih književnih nagrad, med drugimi tudi nagrade vilenica (2013), Nobelove nagrade za književnost (2018) in Bookerjeve nagrade (2018).
Olga Tokarczuk se je rodila v Sulechovu na zahodu Poljske. Doštudirala je psihologijo na Varšavski univerzi in je do objave svojega prvega romana delala kot klinična psihologinja. Po uspehu prvih del se je poklicno posvetila pisanju. Vodila je lastno založbo Ruta in izvajala delavnice kreativnega pisanja proze na Jagelonski univerzi v Krakovu in na Opolski univerzi. Bila je organizatorka vroclavskega festivala kratke zgodbe Opowiadania, od leta 2015 je tudi organizatorka festivala Góry Literatury v kraju Nowa Ruda.
Leta 2020 je ustanovila Fundacijo Olge Tokarczuk, ki skrbi za podporo kulturi in umetnosti na Poljskem in v tujini. Poleg tega fundacija ozavešča o potrebi po varovanju človekovih pravic, demokracije, svobode govora ter okolja, podpira pravice žensk in živali ter spodbuja vsesplošen razvoj Poljske. V sklopu fundacije se odvijajo izobraževalni programi, literarni natečaji in javne razprave, podeljujejo se tudi štipendije za obetavne mlade pisatelje.
Olga Tokarczuk je poznana predvsem po svojih proznih delih, ki jih cenijo tako kritiki kot bralci. V delih se odraža avtoričino poznavanje filozofije, psihologije in del Carla Junga. Že od samega začetka svojega ustvarjanja sodi med najboljše poljske moderne prozaiste. Značilnost njene proze je nenehno iskanje višjega smisla in pogost odklon od linearnega, vzročno-posledičnega pripovedovanja.
Debitirala je leta 1979 z objavo dveh zgodb v skavtski reviji »Na Przełaj«, leta 1989 nadaljevala s svojo prvo pesniško zbirko Mesto v ogledalih (Miasto w lustrach), leta 1993 pa je izšel njen prvi roman Potovanje ljudi knjige (Podróż Ludzi Księgi). Pravi preboj je pisateljica dosegla s svojim tretjim romanom Pravek in drugi časi (Prawiek i inne czasy), ki je izšel leta 1996. Leta 2007 je izdala roman Beguni (Bieguni), ki ji je leto kasneje prinesel najprestižnejšo poljsko literarno nagrado Nike, leta 2018 pa še Bookerjevo nagrado (za angleški prevod prevajalke Jennifer Croft), ki je pred tem ni prejel noben poljski pisatelj ali pisateljica. Nagrado Nike je ponovno prejela leta 2015 za zgodovinski roman Jakobove bukve (Księgi Jakubowe).
Za svoje delo je Olga Tokarczuk prejela Nobelovo nagrado za književnost za leto 2018. V utemeljitvi je Švedska akademija zapisala, da je bila nagrada dodeljena: »za pripovedno domišljijo, ki z enciklopedično strastjo prikazuje prestopanje meja kot obliko življenja«. Poleg romanov Olga Tokarczuk piše tudi krajša prozna dela, eseje in filmske scenarije. Njena dela so bila večkrat prirejena za dramske ali filmske uprizoritve in so prevedena v okoli 40 jezikov.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.