![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/80/Linguolabial_stop.png/640px-Linguolabial_stop.png&w=640&q=50)
Zapornik
From Wikipedia, the free encyclopedia
Zapornik (tudi okluziv, eksploziv[1]) je v glasoslovju pljučni soglasnik, pri katerem je glasovna cev zaprta, tako da je pretok zraka onemogočen, zapori pa običajno sledi nenadna sprostitev zračnega toka.[1][2][3][4]
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/80/Linguolabial_stop.png/640px-Linguolabial_stop.png)
Zapora se lahko ustvari s konico ali robom jezika ([t], [d]: jezik ob notranjo stran zgornjih zob in ob spodnji del dlesni), telesom jezika ([k], [ɡ]: zadnji del jezika ob mehko nebo), ustnicami ([p], [b]) ali glasilkami ([ʔ]). Zaporniki se razlikujejo od nosnikov, pri katerih je glasovna cev zaprta, vendar se pretok zraka nadaljuje skozi nos, kot npr. pri /m/ in /n/; ter od pripornikov, pri katerih delna zapora ovira pretok zraka v glasovni cevi, vendar ga ne ustavi popolnoma.
V slovenščini so zaporniki nezvočniki p/b, t/d in k/g.[1]