From Wikipedia, the free encyclopedia
Gugalnica (francosko: L'Escarpolette), znana tudi kot Les Hasards heureux de l'escarpolette (izvirni naslov), je oljna slika iz 18. stoletja Jean-Honoréja Fragonarda v galeriji Wallace Collection v Londonu. Velja za eno mojstrovino obdobja rokokoja in je Fragonardovo najbolj znano delo. [1]
Gugalnica L'Escarpolette | |
---|---|
![]() | |
Umetnik | Jean-Honoré Fragonard |
Leto | okoli 1767 |
Vrsta | Olje na platnu |
Mere | 81 cm × 64.2 cm |
Kraj | Wallace Collection, London |
Slika prikazuje elegantno mlado žensko na gugalnici. Nasmejan mladenič, ki se skriva v grmovju na levi strani, jo opazuje s točke, ki mu omogoča, da pogleda navzgor v njeno plahutajočo obleko, z roko s klobukom usmerjeno proti njej. Nasmejan starejši moški, ki je skoraj skrit v senci na desni, poganja gugalnico s parom vrvi. Zdi se, da se starejši moški ne zaveda situacije. Ko mlada ženska zaniha visoko, vrže levo nogo navzgor in tako omogoči, da njen droben čevelj zleti po zraku. Gospa nosi klobuk bergère (slamnik). Na sliki sta še dva kipa; putto na levi, ki od zgoraj s strani opazuje mladeniča s prstom pred ustnicami v znaku tišine, drugi par puttov, ki gledata poleg starejšega moškega, na desni. V spodnjem desnem kotu je videti majhnega psa, ki laja pred starejšim moškim. Po spominih dramatika Charlesa Colléja [2] je dvorjan (homme de la cour) [3] najprej zaprosil Gabriela Françoisa Doyena, da naredi to sliko njega in njegove ljubice. Ni bil zadovoljen s tem lahkomiselnim delom, zato ga Doyen zavrne in naročilo posreduje Fragonardu. Moški je zahteval portret svoje ljubice, ki sedi na gugalnici, ki jo potiska škof, toda Fragonard je naslikal laika.
Ta slog "lahkotnega" slikanja je kmalu postal tarča filozofov razsvetljenstva, ki so zahtevali resnejšo umetnost, ki bi pokazala plemenitost človeka. [4]
Prvotni lastnik ostaja nejasen. Trdno poreklo se začne šele pri davčnem kmetu M.-F. Ménage de Pressigny, ki je umrl leta 1794, potem pa jo je zasegla revolucionarna vlada. Pozneje je bila morda v lasti markiza Razins de Saint-Marca in gotovo duc de Mornyja. Po njegovi smrti leta 1865 jo je lord Hertford, glavni ustanovitelj zbirke Wallace, kupil na dražbi v Parizu.[5]
Obstajata dve pomembni kopiji, niti ne Fragonardovi.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.