Emilia Plater
From Wikipedia, the free encyclopedia
Grofica Emilia Plater (Broel-Plater, litovsko Emilija Pliaterytė), poljsko-litovska plemkinja in revolucionarka, * 13. november 1806, Vilna, Ruski imperij (zdaj Litva), † 23. december 1831, dvorec Justinavas, Kongresna Poljska (zdaj Litva).
Grofica Emilia Plater | |
---|---|
Litografija neznanega avtorja iz 19. stoletja | |
Rojstvo | 13. november 1806({{padleft:1806|4|0}}-{{padleft:11|2|0}}-{{padleft:13|2|0}})[1][2] Vilna[1] |
Smrt | 23. december 1831({{padleft:1831|4|0}}-{{padleft:12|2|0}}-{{padleft:23|2|0}})[1][2] (25 let) Vainežeris[d] |
Državljanstvo | ![]() ![]() |
Poklic | vojakinja |
Vojaška kariera | |
Pripadnost | vstajniki Republike obeh narodov |
Aktivna leta | 1831 |
Čin | stotnica |
Enota | litovski 25. pehotni polk |
Oboroženi konflikti | novembrska vstaja |
Izvirala je iz dežel razdeljene poljsko-litovske zveze. Vzgojena je bila v domoljubni tradiciji v Līksni pri Daugavpilsu in se je v novembrski vstaji 1830–1831 borila proti Ruskemu cesarstvu. Ustanovila je majhno enoto, sodelovala v več spopadih v današnji Litvi in prejela čin stotnice v poljskih uporniških silah. Ko so se glavne sile pod vodstvom generala Dezyderyja Chłapowskega odločile, da bodo prenehale z bojem in prebegnile v Prusijo, se je ona zaobljubila, da bo nadaljevala boj. Hotela je oditi na Poljsko, kjer je vstaja še trajala, vendar je pred tem zbolela in umrla.
Čeprav ni sodelovala v nobenem pomembnejšem spopadu, so o njej poročali številni mediji, njena zgodba pa je navdihnila številna umetniška in literarna dela. Deviška bojevnica je narodna herojinja na Poljskem in v Litvi. Poljaki jo častijo kot simbol žensk, ki se borijo za narod. Dobila je vzdevek »litovska Ivana Orleanska«.[3]