izraelský politik From Wikipedia, the free encyclopedia
Šimon Peres (hebr.: שמעון פרס, narodený ako Szymon Perski; * 2. august 1923 Wiszniew, Poľsko – † 28. september 2016 Ramat Gan, Izrael) bol izraelský politik a štátnik. Bol deviatym prezidentom Izraela v rokoch 2007 až 2014. Dvakrát pôsobil ako predseda vlády Izraela a dvakrát ako minister vnútra. Dvanásťkrát bol členom vlády a v politike pôsobil 66 rokov. Prvý raz bol do izraelského parlamentu Knesetu zvolený v roku 1959 a okrem 3 mesačnej prestávky v roku 2006 tam pôsobil nepretržite do roku 2007, kedy bol zvolený za prezidenta, v tejto funkcii pôsobil ďalších 7 rokov. V roku 2014, kedy odišiel do dôchodku, bol vtedajšou najstaršou hlavou štátu na svete. Bol považovaný za posledného aktívneho predstaviteľa generácie politikov, ktorá zakladala Izrael.[1]
Šimon Peres | ||||||||
izraelský politik a štátnik | ||||||||
![]() Peres v roku 2009 | ||||||||
![]() | ||||||||
9. prezident Izraela | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
V úrade 15. júl 2007 – 24. júl 2014 | ||||||||
| ||||||||
Biografické údaje | ||||||||
Rodné meno | Szymon Perski | |||||||
Narodenie | 2. august 1923 Wiszniew, Poľsko (dnes Bielorusko) | |||||||
Úmrtie | 28. september 2016 (93 rokov) Ramat Gan, Izrael | |||||||
Politická strana | Mapaj (1959 – 1965) Rafi (1965 – 1968) Strana práce (1968 – 2005) Kadima (2005 – 2016) | |||||||
Alma mater | New York University Harvard University The New School | |||||||
Vierovyznanie | Judaizmus | |||||||
Rodina | ||||||||
Manželka |
Sonja Peresová | |||||||
Deti | Zvia, Yoni, Chemi | |||||||
Odkazy | ||||||||
![]() | Šimon Peres (multimediálne súbory) | |||||||
Od mladého veku vynikal ako výborný rečník. Od 40. rokov 20. storočia zaujímal miesto v diplomatických a vojenských službách novovznikajúceho židovského štátu. Jeho prvý vyšší vládny post bola pozícia zástupcu ministra obrany v roku 1952, ktorú dosiahol vo veku 28 rokov. Od roku 1953 do roku 1959 pôsobil ako minister obrany. Od roku 1956 sa podieľal na príprave historických Sèvreských protokolov. V roku 1994 získal spolu s Jicchakom Rabinom a palestínskym lídrom Jásirom Arafatom Nobelovu cenu mieru za úspešné mierové rozhovory, ktorých sa zúčastnil ako minister zahraničných vecí. Mierové rokovania medzi Izraelom a Palestínou však napokon zlyhali.
V priebehu politickej kariéry pôsobil postupne vo viacerých politických stranách – Mapaj (1959 – 1965), Rafi (1965 – 1968), Strana práce (1968 – 2005) a Kadima (2005 – 2016).
Ovládal jidiš, poľský, francúzsky, anglický, ruský a hebrejský jazyk.
Zomrel po masívnej mŕtvici, po dvoch týždňoch hospitalizácie v lekárskom centre Sheba v blízkosti Tel Avivu 28. septembra 2016.[2]