From Wikipedia, the free encyclopedia
Wettersteinský vápenec (nem. Wettersteinkalk, angl. Wetterstein Limestone) je pevný, spravidla biely až svetlosivý lavicovitý alebo masívny vápenec stredno- až vrchnotriasového veku (ladin-spodný karn). Predstavuje horninu typickú pre južnejšie jednotky Álp, Karpát a Dinaríd. Na Slovensku je známy hlavne zo plytkovodných vývojov silicika a hronika.
Wettersteinský vápenec | |
---|---|
![]() Umelý odkryv vo wettersteinskom vápenci v stráni planiny Horný vrch. Hornina je prestúpená puklinami, puklinovými systémami a krasovými kavernami. Vrchný horizont sa rozpadáva v dôsledku biomechanického vplyvu koreňových sústav drevín. | |
Nadložie | lunzské vrstvy alebo klauské súvrstvie |
Podložie | steinalmský vápenec |
Hrúbka | 1−1 200 m |
Vek | ladin-spodný karn (kordevol) (stredný až vrchný trias) |
Zloženie | |
Primárne | biely až sivetlosivý organodetritický vápenec |
Ostatné | brekciovitý dolomit |
Umiestnenie | |
Názov podľa | Wetterstein Gebirge, Nemecko/Rakúsko |
Región | Alpy, Karpaty, Dinaridy |
Krajina (y) | Rakúsko, Švajčiarsko, Nemecko, Slovensko, Maďarsko a iné |
Zvyčajne predstavuje biele až svetlosivé (bielo až hnedosivé) masívne, zriedkavo hrubolavicovité ogranodetritické vápence. Organický detrit je pri pozornejšom pohľade viditeľný voľným okom alebo štandardnou lupou. Voľným okom aj mikroskopicky je podobný steinalmskému vápencu, odlišuje sa však vekom a prítomnosťou rozsiahlych rífových telies. Wettersteinské vápence predstavujú objemovo aj plošne najvýznamnejšiu časť strednotriasovej karbonátovej platformy priestorov silicika aj hronika.[1]
V rámci sekvencie wettersteinských vápencov sa miestami nachádzajú aj wettersteinské dolomity. Tie môžu aj výrazne prevažovať, čo je markantné hlavne v plytkovodných vývojoch hronika (bebravská skupina, považský príkrov).[2] V rámci sedimentárneho sledu wettersteinské vápence spravidla prekrývajú steinalmské alebo gutensteinské vápence a sami sú prekryté lunzskými vrstvami raminskými vápencami[1] alebo hlavným dolomitom.
Vápenec tohto typu predstavuje zvyčajne sedimenty plytkého mora hĺbky do 50 m. Oblasť sedimentácie sa nachádzala v subtropickom až tropickom podnebnom pásme.[3] Horniny vznikali v rífovej až predrífovej zóne (lagúne).[4]
Wettersteinský vápenec predstavuje horniny stredno- až vrchnotriasového veku, presnejšie stupne ladin až spodný karn (kordevol)[5]
Názov je odvodený od pohoria Wetterstein Gebirge v Nördliche Kalkalpen v Nemecku a Rakúsku.
V rámci stratigrafie mezozoika Slovenského krasu podáva obšírnu charakteristiku, vymedzenie a skameneliny wettersteinského vápenca (doslovne: svetlé masívne vápence (wettersteinské) J. Bystrický[6]. V súvrství ho popisuje spolu s jeho ekvivalentom - wettersteinským dolomitom - jeho charakteristiku podávajú M. Mišík a D. Reháková (2007)[7]. Charakteristiku wettersteinského vápenca vo vzťahu k regionálnej geológii Západných Karpát možno nájsť aj v monografii D. Andrusova (1959)[8], resp. v II. časti Regionálnej geológie Československa (M. Maheľ, T. Buday (eds.), 1968)[9].
Dominantnou skupinou fosílií wettersteinského vápenca sú rezíduá rias z čeľade Dasycladaceae (predovšetkým Diplopora annulata) a gastropódy (porovnaj [10]). J. Bystrický[11] uvádza, že okrem vertikálneho členenia uplatňuje sa vo wettersteinskom vápenci v posledných rokoch aj horizontálne členenie. Obyčajne sa odlišujú dve faciálne oblasti: rífová a lagunárna. Lagunárna fácia wettersteinského vápenca buduje napr. planinu Dolný vrch v Slovenskom krase, rífová fácia zasa napr. Silickú planinu.
Wettersteinský vápenec je zastúpený na Slovensku v tektonických jednotkách silicika a hronika. Vytvára plošne i objemovo rozsiahle súbory.
V rámci silicika Slovenského krasu so značnou mocnosťou 800-1200 m[12]. Na Slovensku je rozšírený aj v Slovenskom raji, na Muránskej planine, v Košickej kotline (Medzevská pahorkatina) a pod.
V rámci hronika tvorí súčasť napr. nedzovského, strážovského a príkrovu Tlstej, teda horninových komplexov sedimentujúcich v tzv. mojtínskej-harmaneckej karbonátovej plošine a plošine Čierneho váhu.[2]
Wettersteinský vápenec výborne podlieha krasovateniu, keďže až takmer z 98% predstavuje čistý uhličitan vápenatý (CaCO3). Pokiaľ je hornina prestúpená puklinami, resp. inými diskontinuitami, môžu v nej vznikať podzemné krasové útvary a v nich špecifická výplň (speleotémy). V najväčšom krasovom území Slovenska - Slovenskom krase - sa vo wettersteinských vápencoch nachádza odhadom až 90% jaskýň z celkového počtu vyše 1200. Vo vzťahu k mechanickým vlastnostiam pri speleologickej činnosti (prolongácia) možno wettersteinský vápenec subjektívne hodnotiť ako menej rigidný než napr. gutensteinský vápenec alebo pseudoreiflinský vápenec; tie kladú pri mechanickom rozvoľňovaní oveľa väčší odpor.
Wettersteinský vápenec sa na priemyselné využitie vo veľkej miere exploatuje vo veľkolome Včeláre na planine Dolný vrch (od r. 1964). J. Antaš a J. Bartalský (1995) in [13] uvádzajú na ložisku vo vápencovom komplexe ladinu štyri faciálne odlišné typy vápenca. Surovina sa podľa uvedených autorov ťaží pre potreby Východoslovenských železiarní (v súčasnosti US steel) a cementáreň pri Turni nad Bodvou (v súčasnosti Holcim). Ťažba masívneho wettersteinského vápenca prebieha aj v Gombaseckom lome na Plešiveckej planine (od r. 1906).
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.