hlavné mesto Egypta From Wikipedia, the free encyclopedia
Káhira (arab. القاهرة – al-Káhira, angl. Cairo) je hlavné a najväčšie mesto Egypta a tiež hlavné mesto guvernorátu Káhira. Egypťania volajú Káhiru aj Egypt (arab. مصر – Misr) čo ilustruje jej významné postavenie v krajine. Leží na ploche 214 km² na brehoch a ostrovoch rieky Níl, na severnom konci jej púštneho údolia, v mieste kde sa začína rozvetvovať do svojej delty.
Káhira | ||
القاهرة | ||
Hlavné mesto Egyptskej arabskej republiky | ||
|
||
Oficiálny názov: Káhira | ||
Štát | ![]() | |
---|---|---|
Guvernorát | Káhira | |
Okres | Káhira | |
Rieka | Níl | |
Nadmorská výška | 23 m n. m. | |
Súradnice | 30°2′40″S 31°14′9″V | |
Rozloha | 453 km² (45 300 ha) | |
Obyvateľstvo | 19 500 000 (2018) | |
Primátor | Atef Abd El Hamid | |
Časové pásmo | EET (UTC+2) | |
- letný čas | EEST (UTC+2) | |
Wikimedia Commons: Cairo | ||
Webová stránka: cairo.gov.eg | ||
OpenStreetMap: mapa | ||
Portál, ktorého súčasťou je táto stránka: | ||
Mesto má asi 6,7 milióna obyvateľov a ďalších asi 10 miliónov obýva širšiu metropolitnú oblasť, takže Káhira je jedenásta najľudnatejšia metropolitná oblasť sveta a súčasne najľudnatejšie mesto Afriky.
Je významným kultúrnym a duchovným centrom arabského a islamského sveta, ktorým sa stala už v stredoveku. Kozmopolitný charakter dodáva mestu aj prítomnosť početnej koptskej kresťanskej menšiny, keďže Káhira je aj centrom koptskej ortodoxnej cirkvi v Egypte.
Na území mesta vznikali sídla už v období staroveku. V období Starej ríše sa tu nachádzalo jej centrum Mennofer, v období Novej ríše zase jej významné centrum Iunu. V časoch rímskej vlády tu postavili pevnosť Babylon, ktorej pozostatky sú najstaršou stavbou mesta.
Po moslimskom zábere helénskeho Egypta v roku 641 vzniklo severne od pevnosti Babylon mesto Fustát, ktoré bolo prvým arabským a moslimským mestom na území Egypta.
Základ dnešnej Káhiry vznikol až v roku 969 za vlády dynastie Fátimovcov, ktorí tu založili mesto pod názvom Misr al-Káhira („Víťazné mesto“). V tomto čase vznikla aj mešita a univerzita al-Azhar. Po páde Fustátu v roku 1136 sa Káhira stáva centrom Egypta. Veľký rozmach zaznamenáva počas vlády dynastie Mamelúkov (1250–1517). V tomto čase vzniká aj veľká časť pamiatok islamskej architektúry. Mesto sa veľmi rozrastá najmä o okrajové vidiecke štvrte, v ktorých žijú najmä chudobnejšie časti egyptského obyvateľstva.