From Wikipedia, the free encyclopedia
Fedor Houdek (* 5. január 1877, Ružomberok – † 26. február 1953, Bratislava) bol slovenský podnikateľ, národohospodár a politik.
Tomuto článku alebo sekcii chýbajú odkazy na spoľahlivé zdroje, môže preto obsahovať informácie, ktoré je potrebné ešte overiť. Pomôžte Wikipédii a doplňte do článku citácie, odkazy na spoľahlivé zdroje. |
Fedor Houdek | |
slovenský podnikateľ, národohospodár a politik | |
![]() | |
Narodenie | 5. január 1877 Ružomberok, Rakúsko-Uhorsko |
---|---|
Úmrtie | 26. február 1953 (76 rokov) Bratislava, Česko-Slovensko |
Rodičia | Jozef Houdek Ružena Makovická |
Príbuzní | Dušan Makovický |
Jeho otec bol Jozef Houdek a matka Ružena Makovická. Jeho otec pochádzal z Čiech, na Slovensko sa priženil do slovenskej obchodníckej rodiny Makovických v Ružomberku.
Začal chodiť do gymnázia v Ružomberku a v Rožňave, štúdium neukončil a začal sa učiť v otcovom obchode. Na popud strýka Dušana Makovického, osobného lekára L. N. Tolstého začal znovu študovať a v r. 1894 – 97 navštevoval Československú obchodnú akadémiu v Prahe. V slovenskom akademickom spolku Detvan sa zoznámil s mnohými slovenskými študentmi, ktorí neskôr pôsobili v politike. Cez Vavra Šrobára sa začal stretávať s T. G. Masarykom.
Po ukončení štúdií pracoval ako úradník firmy Makovický a v Úverovej banke v Ružomberku. S Vavrom Šrobárom a P. Blahom začali vydávať časopis Hlas. Houdek v Hlase publikoval hlavne národohospodárske články. V roku 1900 odišiel do Brém, kde v bankovej a dopravnej firme Karesch a Stotzky získal ďalšie praktické odborné skúsenosti. Po návrate do Ružomberka so spoločníkom A. Čajkom prevzal veľkoobchod Makovický a od roku 1911 pôsobil samostatne ako veľkoobchodník. Písal pre Slovenský týždenník, Ľudové noviny a Národné noviny. Vydával miestne Liptovsko-Oravské noviny. Bol spoluzakladateľom Ľudovej banky, Ústredného družstva pre hospodárstvo a obchod v Budapešti. V roku 1913 vypracoval pre Slovenskú národnú stranu roľnícky program. Bol členom československej delegácie na mierovej konferencii v Paríži, pretože bol znalcom slovensko-maďarských hraníc. V rokoch 1918 – 1920 bol členom Revolučného národného zhromaždenia.[1] V Tusarovej vláde bol ministrom zásobovania, v marci 1920 sa zo zdravotných dôvodov funkcie vzdal. V r. 1921 ho zvolili za predsedu Ústredného družstva. Bol predsedom správnej rady slovenskej pobočky Národnej banky a Slovenskej všeobecnej úverovej banky[2], predsedom Slovenského vlastivedného múzea v Bratislave, podpredsedom celoštátnej muzeálnej rady, funkcionárom Matice slovenskej a Muzeálnej slovenskej spoločnosti, Učenej spoločnosti Šafárikovej, Zemedelskej akadémie československej. Po roku 1945 bol predsedom Ústredného družstva, blízkeho Demokratickej strane. Odmietol spolupracovať s Ústrednou radou družstiev, ktorá bola založená na popud KSS.[2] Po prevrate po násilnom zjednotení družstevníctva odišiel v roku 1949 do dôchodku. Je pochovaný v Bratislave na Martinskom cintoríne. V roku 1992 mu bol in memoriam udelený Rad T. G. Masaryka II. triedy.[3]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.