Kryštalinikum
From Wikipedia, the free encyclopedia
Kryštalinikum alebo fundament je komplex kryštalických, väčšinou premenených a magmatických hornín, hlavne granitoidov[1]. Výraz sa zvykne používať na označenie vrstvy hornín pod sedimentmi, platformnou pokrývkou alebo výplňou sedimentačných paniev. Samotná sedimentárna pokrývka kryštalinika je často označovaná ako sedimentárny obal.
V Európe a Severnej Amerike, s výnimkou najstarších prekambrických štítových oblastí, je kryštalinikum tvorené najčastejšie hercýnskymi alebo staršími kaledónskymi horninami. Na hercýnsky konsolidované kryštalinikum zvyknú nasadať permské červené pieskovce, evapority a druhohorné vápence. V niektorých prípadoch umožnili súvrstvia evaporitov, ktoré tvorili najslabšiu zónu, v dôsledku zvýšených tlakov a teplôt odlepenie nadložných vápencov a ich presun vo forme príkrovov, čo len zdôrazňuje rozdiel medzi veľmi pevným kryštalinikom a jeho menej odolným, ba často i plasticky sa správajúcim obalom. Kryštalinikum reprezentujú na Slovensku hlavne jadrá jadrových pohorí a severovýchodná časť Slovenského rudohoria. Celkovo tvorí okolo 15 - 18 % povrchu. je v ňom sústredený najväčší počet ekonomicky významných rudných ložísk[2].
Mnoho geológov v odboroch ako panvová analýza, sedimentológia a ložisková geológia používa termín kryštalinikum v pomerne všeobecnom zmysle ako označenie všetkých premenených a vyvretých hornín. Pri vyhľadávaní uhľovodíkov (ropa a zemný plyn) sú horniny kryštalinika väčšinou nezaujímavé, pretože sa v nich ložiská plynu a ropy tvoria iba veľmi zriedkavo[3].