From Wikipedia, the free encyclopedia
Krokodíl bahenný[1] (iné názvy: krokodíl močiarny[1][2], krokodíl močiarový[3]; lat. Crocodylus palustris) je druh krokodíla z čeľade krokodílovité.
Krokodíl bahenný | |
| |
Stupeň ohrozenia | |
---|---|
![]() | |
Vedecká klasifikácia | |
Vedecký názov | |
Crocodylus palustris Lesson, 1831 | |
![]() Rozšírenie krokodíla bahenného. | |
Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku | |
Krokodíl bahenný obýva Indiu, Bangladéš, Srí Lanku, Pakistan, Nepál, južnú časť Iránu a pravdepodobne aj Indočínu. Tento krokodíl je jediným krokodílom, ktorý obýva Irán a Pakistan a najobvyklejší z troch indických krokodílov.
Krokodíl bahenný sa vzhľadom podobá krokodílovi nílskemu. Mláďatá sú tmavo sfarbené s čiernymi krížovitými pruhmi na tele aj chvoste. Telo dospelých jedincov je sfarbené šedo s rôznym stupňovaním. Krokodíl močiarový patrí medzi najväčšie druhy krokodílov, pretože jeho telo dorastá 4 až 5 m. Má najširší nos zo všetkých zástupcov svojho rodu (Crocodylus), čo mu umožňuje nezameniteľný vzhľad. Dôležitú ochrannú zložku tvoria aj veľmi tvrdé pláty na tele podobne účinné ako u aligátora severoamerického.
Mláďatá sa živia vodnými bezstavovcami, kôrovcami, hmyzom a občas aj malými rybkami. Dospelý jedinci dokážu uloviť aj cicavce veľkosti jeleňa alebo byvola, ale častejšie sa živia rybami, obojživelníkmi, plazmi (prevažne hadmi, príležitostne korytnačkami), vtákmi a stredne veľkými cicavcami.
Samice po spárení, v období sucha (od decembra až do februára) budujú hniezda v podobe priehlbiny v zemi. Samice kladú obvykle 25 až 30 vajec, ale vzácne môžu naklásť aj 10 až 48 vajec, ktoré sa vyvíjajú obvykle 55 až 75 dní a mláďatá po narodení merajú obvykle okolo 30 cm. Samice dosahujú pohlavnú dospelosť obvykle vo veku 6 rokov (vo veľkosti 1,7 až 2 m) a samci vo veku 10 rokov (okolo 2,6 m).
Bolo zdokumentované, že krokodíl bahenný pomocou návnady lovil korisť, ako sú vtáky.[4] To znamená, že išlo o jeden z prvých záznamov o používaní nástrojov medzi plazmi. Vyvážením paličky alebo vetvy na hlavách, boli americké aligátory schopné prilákať a uloviť vtáky, ktoré hľadali vhodnú podstielku. Táto stratégia, ktorá je zdieľaná aj s aligátorom severoamerickým, je obzvlášť účinná počas hniezdenia, keď je viac pravdepodobné, že vtáky zhromažďujú materiál na stavanie hniezda.[5]
Krokodíl bahenný bol ako väčšina druhov krokodílov v minulosti najviac ohrozovaný lovom pre svoju kožu, ale v súčasnosti tento druh ohrozuje skôr drastické ničenie jeho prirodzených biotopov pre značný poľnohospodársky aj priemyselný vývoj, ale tiež úmrtnosť v rybárskych sieťach (pokiaľ sa pokúšajú uloviť už chytenú rybu); určité časti jeho tela sa využívajú aj pre lekárske účely. O počte krokodílov bahenných vo voľnej prírode sa stále špekuluje. V súčasnosti je na niekoľkých miestach pravdepodobne už vyhubený [6], zato najväčšie populácie sú na Srí Lanke, kde je počet krokodílov bahenných v prírode odhadovaný na 2 000 zvierat [6]. Je síce pravda, že viac zvierat je v Indii (zhruba 3 000 až 5 000 zvierat), ale tu sú rozdelené do 50 menších populácií [6]. Krokodíl bahenný je v súčasnosti v Červenom zozname IUCN zapísaný ako zraniteľný druh [7].
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.