Čagatajský chanát alebo Čagatajov ulus (významovo: Čagatajov ľud)[pozn. 1] bol turkomongolský štát v Strednej Ázii, založený Čagatajom, druhým synom dobyvateľa Džingischána v roku 1227. Vládnucou dynastiou boli jeho potomkovia. Chanát vznikol osamostatnením na Mongolskej ríši. V roku 1360 stratil západnú polovicu svojho územia v prospech Tamerlánovej ríše, ale východná časť prežila až do roku 1687.
Čagatajský chanát Çagatay ulusu
| |||||||||||
Geografia
| |||||||||||
Almalik, Karši | |||||||||||
Rozloha |
1 000 000 km² (1310) | ||||||||||
Obyvateľstvo | |||||||||||
Národnostné zloženie |
|||||||||||
†čagatajčina, perzština | |||||||||||
Štátny útvar | |||||||||||
Vznik |
|||||||||||
Zánik |
|||||||||||
|
Historický priebeh
Alguovi následníci – Mubarak a Borak – vyhľadávali užšie vzťahy s obyvateľmi oblastí prijatím islamu. Navzdory tomu, že od začiatku Čagatajovej vlády bol islam takmer sto rokov zakazovaný, v roku 1326 sa stal oficiálnym náboženstvom Čagatajovho ulusu. Mongolské obyvateľstvo sa postupne turkizovalo.
V roku 1340 bol Čagatajov ulus rozdelený na viacero častí. Hranicou medzi chanátmi bolo pohorie Karatau, južná oblasť Balchašského jazera a pohoria Ťan-šan a Pamír.
- V západnej časti chanátu vznikol Západočagatajský chanát (1343 – 1360). Jeho vládca Kazan-chán (1343 – 1346) však vládol krátko, pretože v roku 1346 bol zabitý Kazagan-emirom (1346 – 1358) z Karaunov.[1]
- Vo východnej časti chanátu vznikol Východočagatajský chanát (1347 – 1508, alebo inak Mogulistan), [pozn. 2] kde bol roku 1359 do vedenia dosadený Kazan-chánov syn Tughluk Timur-chán (1347 – 1362). Neskôr, v rokoch (1359 – 62) keď sa ríša opäť na krátko spojila, sa stal aj vládcom Čagatajského chanátu.
V roku 1360, ešte pred vytvorením Timúrovského štátu (1370 – 1526) v západnej časti, moc Čagatajcov v Maveraünnehiri (Transoxania) padla.
Čagatajský chanát pretrval do roku 1514. V dôsledku odtrhnutia sa od bývalého Mogulistanu vznikol Jarkandský Chanát.[pozn. 3] Zakladateľom štátu bol Sultán Said-chán (Tughluk Timur-chánov vnuk). V roku 1678 sa stal vazalom Džungarského chanátu pri zachovaní väčšej nezávislosti. V tej dobe bol Čagatajský chanát zmietaný vnútornými nepokojmi. Jednak sa rozpadal na drobnejšie podchanáty, jednak v ňom vládol spor medzi dvoma krídlami hodžov, (Aktaglik a Karataglik), čo boli náboženskí učitelia. Galdan tieto rozbroje využil a najskôr v roku 1677 obsadil východnú časť Čagatajského chanátu v Tarimskej panve a potom v 1680 jeho západnú časť – Mogulistan. Pritom dobyl Taškent, podrobil si Čiernych Kirgizov a vyplienil Ferganské údolie. Ale jeho ďalšie výboje boli úspešné až v roku 1685, keď pod velením generála Cewen Rabtana vytlačil Kazachov ešte ďalej na západ.[2][3]. V roku 1687 neúspešne obliehal Hazrat-e Turkestan, dôležité náboženské pútnické mesta moslimských Kazachov.
Cháni Čagatajovho ulusu
- Čagataj, 1225 – 1242
- Kara Hulagu, 1242 – 1247, 1252
- Jesü Möngke, 1247 – 1252
- Algu, 1261 – 1266
- Mubarak, 1266, 1266
- Borak, 1266 – 1271
- Negübeg, 1271 – 1272
- Buga Timur, 1272 – 1291
- Jesü Duva, 1291 – 1306
- Könček, 1306 – 1308
- Taligu, 1308 – 1309
- Kebek, 1309, 1318 – 1326
- I. Esen Buga, 1309 – 1318
- Eldžidigej, 1326
- Duva Timur, 1326
- Alaeddin Tarmaširin, 1326 – 1334
- Čangši, 1334
- Buzan, 1334 – 1338
- Jesün Timur, 1338 – 1342
- Muhammad, 1342 – 1343
- Kazan, 1343 – 1346
- Tugluk Timur, Východní chanát 1347 – 1359, Čagatajský chanát 1359 – 1362
- Iljaz Chodža, Čagatajský chanát 1362 – 1370, Východní chanát 1370 – 1383
Cháni v období rozdelenia Čagatajovho ulusu
- Kazan, Západný emirát 1343 – 1346
- Danišmend-šach, Čagatajský chanát 1346
- Bajan-kuli, Západný chanát 1348 – 1359
- Timuršach, Západný chanát 1359
- Tugluk Timur, Východný chanát 1347 – 1359, Čagatajský chanát 1359 – 1362
- Iljaz Chodža, Čagatajský chanát 1362 – 1370, Východný chanát 1370 – 1383
- Husajn, Západný emirát 1364 – 1370
- Adil, Západný emirát 1370
- Kabul-šach, 1359
- Surkatmiš, Západný emirát 1370 – 1388
- Sultán Mahmud, Západný chanát 1388 – 1398
- Satuk, Západný chanát 1398 – 1405
Východočagatajský cháni (Mogulistan)
Čagatajský chanát
- Iljaz Chodža, 1363 – 1390; Tugluk Timurov syn.
- Hidir Chodža, 1390 – 1399; Tugluk Timurov ďalší syn.
- Šem-i Džahan, 1399 – 1408; Hidir Chodžov syn.
- Muhammed-chán, 1408 – 1416; Šem-i Džahanov brat.
- Nakš-i Džahan, 1416 – 1418; Šem-i Džahanov syn.
- Sultán Uvejs-chán, 1418 – 1421 a ešte 1425 – 1428; Šir Ali bin Hidirov syn.
- Šir Muhammad, 1421 – 1425; Šach Džahan bin Hidirov syn.
- Esen Jesü Buga, 1428 – 1462; Üvejs-chánov syn.[4]
- Junus-chán, 1462 – 1481; Üvejs-chánov ďalší syn.
- Sultán Mahmud-chán, 1486 – 1508; Junus-chánov syn.
- Mansur-chán, 1502 – 1543; Junus-chánov vnuk, vládca Mogulistanu.
- Sultán Said-chán, 1514 – 1532; Mansur-chánov brat, v tom istom období vládca Altišahr (Jarkandský chanát).
Jarkandský cháni (Mogulia)
- Sultán Said-chán, 1514 – 1532
- Abdürrešid-chán, 1544 – 1570: Said-chánov syn.
- Abdülkarim-chán, 1559 – 1591
- Muhammad, 1591 – 1609
- Šedžaeddin Ahmet, 1609 – 1638
- Abdullah, 1638 – 1668
- Izmail-chán, 1668 – 1680
Hrobky Jarkandských chánov
Poznámky
- v turkických jazykoch ulus, po mongolsky uls alebo öls v preklade znamená ľud, čo by sa vo všeobecnosti mohlo chápať ako horda
- termín Mogulistan sa odkazuje na východnú vetvu turkomongolských Čagatajských chánov
Referencie
Pozri aj
Zdroj
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.