From Wikipedia, the free encyclopedia
Han Zhao (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: Hànzhào; 304-329) poznat i kao Raniji Zhao ili Sjeverni Han (北漢), je bila država Južnih Xiongnua, poznata kao prvo od Šesnaest kraljevstava uspostavljenih u sjevernoj Kini za vrijeme dinastije Jin.
Upozorenje: Nije specificirana vrijednost za "ime_genitiv" | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
Osnivač države je bio Liu Yuan, poglavar Xiongnu plemena koji su kao kineski vazali živjeli u današnjoj provinciji Shanxi. Godine 304. je iskoristio metež i krajnju iscrpljenost centralne vlasti ratom Osam prinčeva kako bi se proglasio "kraljem Hana", a godine 308. i kineskim carem, navodeći sebe kao legitimnog nasljednika drevne dinastije Han. U borbama koje su slijedile je njegov nasljednik Liu Cong je carsku prijestolnicu Luoyang 311. i Chang'an 316. nakon čega je kineska carska vlast protjerana na jug Kine. Godine 318. je Han Zhao, međutim, nije dugo uživala u dominaciji Sjevernom Kinom. Već 319. se od nje otcijepio general Shi Le i osnovao državu poznatu kao Kasniji Zhao. Nakon što je 329. Shi Le porazio i pogubio cara Liu Yaoa, Han Zhao je pripojena državi Kasniji Zhao.