Cathal mac Finguine
From Wikipedia, the free encyclopedia
Cathal mac Finguine (? - 742) bio je irski kralj Munstera ili Cashela koji je de facto bio hegemon cijele Irske, sa moći analognom tradicionalnom velikom kralju Irske. Pripadao je klanu Eóganacht Glendamnach, ogranku plemena/dinastije Eóganachta koja je dominirala Munsterom od 7. do 10. vijeka. Njeov otac, stric, djed i pradjed su bili kraljevi Cashela, isto kao i njegov sin i unuk.
Cathalovi glavni neprijatelji su bili kraljevi iz plemena/dinastije Uí Néill - Fergal mac Máele Dúin, Flaithbertach mac Loingsig i Áed Allán; sukobi s njima su predmet detaljnih opisa u Irskim analima, ali i primjer kako sjevernjačke i južnjačke verzije različito prikazuje iste događaje. Cathal se također pojavljuje kao lik u poetskim i proznim djelima srednjoirske književnosti, često u ne baš uzornom svjetllu, kao u Aislinge Meic Con Glinne gdje ga opsjeda demon proždrljivosti.
Današnji historičari ga, pak, opisuju kao najmoćnijeg irskog kralja u prvoj polovici 8. vijeka, odnosno najmoćnijeg historijskog kralja rodom iz Munstera sve do vremena Briana Norua.[1] Prema nekim tumačenjima je Cathal mac Finguine posljednji kralj spomenut u znamenitoj pjesmi Baile Chuinn Chétchathaig.[2]