![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d8/Stefan_Banulescu.jpg/640px-Stefan_Banulescu.jpg&w=640&q=50)
Ștefan Bănulescu
scriitor român / From Wikipedia, the free encyclopedia
Ștefan Bănulescu (n. 8 septembrie 1926, comuna Făcăeni, județul Ialomița – d. 25 mai 1998, București) a fost un scriitor român.
[[wiki]] | Acest articol sau această secțiune nu este în formatul standard. Ștergeți eticheta la încheierea standardizării. |
Ștefan Bănulescu | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [1][2] ![]() Făcăeni, Ialomița, România ![]() |
Decedat | (71 de ani)[3] ![]() București, România ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | scriitor ![]() |
Limbi vorbite | limba română[3] ![]() |
Modifică date / text ![]() |
Ștefan Bănulescu a fost al optulea fiu dintre cei unsprezece ai plugarilor Ion și Elena Bănulescu. O evocare a copilăriei se găsește în ciclul memorialistic Elegii la sfarșit de secol (în prozele Locuri misterioase, Șlepul, Troienele, Moara lui Fuierea, Tabăra, din capitolul Călărețul de argint).
Biblioteca județeană din Slobozia și un colegiu național din Călărași sunt numite în cinstea lui.[4][5]
Volumul său de nuvele Iarna bărbaților (1965) marchează în literatura română trecerea de la realismul socialist al anilor 1950 spre noul tradiționalism. Ștefan Bănulescu păstrează și folosește vechea tematică de evocare a celui de-al doilea război mondial, punerea în lumină a figurii comunistului, colectivizarea, însă adaugă în plus o atracție pentru universul arhaic și tradițional, pentru obiceiurile de demult care au substrat magic precreștin.[6]