From Wikipedia, the free encyclopedia
Philip José Farmer (n. , Terre Haute, Indiana, SUA – d. , Peoria, Illinois, SUA) a fost un scriitor american, faimos mai ales pentru romanele și povestirile sale science fiction și fantasy. Lucrările sale au fost traduse în douăzeci și una de limbi.
Philip José Farmer | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Nume la naștere | Philip José Farmer ![]() |
Născut | 26 ianuarie 1918 North Terre Haute, Indiana |
Decedat | 25 februarie 2009 Peoria, Illinois, SUA ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | Scriitor |
Limbi vorbite | limba engleză[2][3] ![]() |
Studii | Bradley University[*] Peoria High School[*][4] |
Activitatea literară | |
Specie literară | SF/F |
Opere semnificative | Debut: The Lovers (1952)
|
Note | |
Premii | Premiul Hugo Premiul Hugo pentru cea mai bună nuvelă Premiul Hugo pentru cel mai bun roman Damon Knight Memorial Grand Master Award[*] ![]() |
Prezență online | |
Modifică date / text ![]() |
Celebritatea i-a fost asigurată de cele două serii de romane World of Tiers (1965–93) și Lumea Fluviului (1971–83). Este cunoscut pentru munca de pionierat în folosirea temelor sexuale și religioase, pentru fascinația față de eroii pulp și pentru operele scrise sub pseudonimul unor personaje fictive din alte cărți. Farmer a amestecat deseori lumi și personaje reale și fictive, alături de autori reali și falși, legând personajele de ficțiune laolaltă ca oameni reali, care au legături de sânge, cum se vede în lucrări ca The Other Log of Phileas Fogg (1973) și Doc Savage: His Apocalyptic Life (1973).
Criticul literar Leslie Fiedler îl compară pe Farmer cu Ray Bradbury, considerându-i pe amândoi "provinciali americani excentrici" ... care... "trec dincolo de limitele clasice ale formei science fiction-ului", dar îl găsește aparte pe Farmer pentru că "reușește să fie în același timp naiv și sofisticat în amestecul său ciudat de teologie, pornografie și aventură".[5]
Farmer s-a născut în North Terre Haute, Indiana. În conformitate cu cele spuse de colegul său, Frederik Pohl, al doilea prenume l-a primit în onoarea unei mătuși, Josie.[6] Farmer a crescut în Peoria, Illinois, unde a absolvit Peoria High School. Tatăl său a fost inginer, șef al companiei electrice locale. Pe linie paternă, descinde din baronii Greystoke din prezent, fără a-i mai menționa și pe contele viking de Orkney, Thorfinn the Skull-Splitter și un co-rege al Dublinului de pe vremea vikingilor, Ivar the Boneless, și fratele acestuia Sigurd Snake-in-the-Eye. Cititor înrăit în copilărie, Farmer spune că a ales să devină scriitor în clasa a patra. A primit scrisori de recomandare pentru fotbal american și atletism de la Peoria High School și a devenit agnostic la vârsta de 14 ani. În 1941, la 23 de ani s-a câsâtorit, devenind tatăl unui băiat și al unei fete. A lucrat ca funcționar la o companie de tramvaie și la o fabrică de produse lactate, iar după antrenamentele de zbor din Al Doilea Război Mondial, a început să lucreze într-o oțelărie, la LeTourneau-Westinghouse. Și-a continuat studiile, dobândind o diplomă în literatura engleză la Bradley University în 1950.[7]
Primul succes literar al lui Farmer a avut loc în 1952, cu romanul The Lovers, care prezenta relația bazată pe sex dintre un om și un extraterestru. A câștigat premiul Hugo pentru "Cel mai promițător tânăr autor" și, încurajat de acest lucru, și-a abandonat serviciul devenind scriitor full-time. Participând la un concurs, a câștigat premiul întâi, în valoare de 4,000$, pentru un roman care conținea germenii seriei ulterioare Lumea Fluviului. Cartea nu a fost publicată, iar Farmer nu a primit banii, dovedind că succesul literar nu aducea neapărat cu sine și liniștea financiară. Farmer a părăsit Peoria în 1956, devenind referent tehnic la o întreprindere din domeniul apărării și spațiului, pentru care a lucrat 14 ani, locuind în Syracuse, New York, Ann Arbor, Michigan, Scottsdale, Arizona, Beverly Hills și Los Angeles, California. În timpul liber a continuat să scrie science fiction.[8]
A câștigat al doilea Hugo după publicarea nuvelei Riders of the Purple Wage (Călăreții salariului de purpură sau Marea îndopare, 1967), o pastișă după romanul Ulysses a lui James Joyce și, de asemenea, o satiră futuristică. Revigorat, Farmer devine din nou un scriitor full-time în 1969.[9] Odată cu mutarea înapoi la Peoria în 1970, intră în cea mai prolifică perioadă a carierei sale, publicând 25 de cărți în 10 ani. Romanul Înapoi la trupurile voastre răzlețite! (o rescriere a versiunii nepublicate care câștigase premiul întâi cu 20 de ani în urmă) îi aduce al treilea Hugo în 1971. Un roman apărut în 1975, Venus ieșind din valuri, creează o mare agitație în comunitatea literară și mediatică, fiind scris la persoana întâi de un anume “Kilgore Trout”, personaj fictiv care apare în câteva scrieri ale lui Kurt Vonnegut ca scriitor de science fiction subapreciat. Acest demers nu este pe placul lui Vonnegut, deoarece unii comentatori nu numai că sunt de părere că a fost scrisă chiar de el, dar o mai și apreciază ca fiind necesară completării operelor sale. Farmer a avut aprobarea lui Vonnegut de a scrie cartea, dar Vonnegut a declarat ulterior că a regretat gestul.
Farmer a avut atât admiratori, cât și detractori. Leslie Fiedler l-a numit "cel mai mare scriitor de science fiction dintotdeauna"[10] și a caracterizat abordarea liniei narative ca o “o plăcere gargantuelică de a înghiți întregul cosmos, trecut, prezent și viitor și de a-l vărsa înapoi”[11]. Isaac Asimov l-a lăudat pe Farmer ca fiind un "scriitor de science fiction excelent; de fapt, un scriitor mult mai abil ca mine...."[12] Dar Christopher Lehmann-Haupt l-a descris în The New York Times în 1972 ca “un muncitor plicticos din domeniul science fiction-ului”.[8]
Farmer a decedat pe 25 februarie 2009.[13][14] La data morții, el și soția lui, Bette, aveau doi copii, șase nepoți și patru strănepoți.
Scrierile lui Farmer implică deseori teme de sexualitate; unele dintre primele lucrări sunt notabile pentru impactul pe care l-au avut introducând această problematică în literatura science fiction.[15] Prima lucrare science fiction publicată (cu o mică excepție), nuvela The Lovers, i-a adus premiul Hugo pentru "Cel mai promițător tânăr autor" în 1953 și este considerată de către critică a fi povestea care a spart tabuul sexului în science fiction.[16] Asta l-a pus imediat pe Farmer pe harta literară.[17] Povestirea Strange Relations (1960) a fost un eveniment notabil al genului.[15] A fost una dintre cele trei persoane căreia Robert A. Heinlein i-a dedicat Străin în țară străină (1961), roman care explorează libertatea sexuală ca una dintre temele principale.[18] Mai mult, Fire and the Night (1962) este un roman mainstream despre o poveste de dragoste interrasială. În Night of Light (1966), el inventează o rasă extraterestră în care fiecare individ are o singură mamă și mai mulți tați. Atât Image of the Beast (1968), cât și continuarea sa, Blown (1969), explorează sexul în grup, călătoriile interplanetare și amestecul personajelor fictive ca Childe Harold cu oameni reali ca Forry Ackerman. În seria World of Tiers, el explorează tema complexului oedipian.
Scrierile sale conțin uneori și teme religioase. Iisus apare ca personaj atât în seria Lumea Fluviului (în nuvela "Riverworld", dar nu în romane, cu excepția unei mențiuni a morții sale în Labirintul magic) cât și în Jesus on Mars. Night of Light (1957, extinsă în 1966) îl poartă pe nu prea sfântul părinte John Carmody într-o odisee pe o lume străină în care forțele spirituale se manifestâ în lumea materială. În Flesh (1960) astronauții revin pe un Pământ mai bătrân cu 800 de ani, dominat de o religie păgână de adorare a unei Zeițe. Alte exemple includ povestirile "J.C. on the Dude Ranch", "The God Business", "The Making of Revelation, Part I" și romanele Inside, Outside (1964) (a cărei desfășurare poate fi considerată a avea loc în Iad sau nu) și Poarta (1973), între altele.
Multe dintre scrierile lui Farmer preiau personaje din ficțiune și istorie, cum se întâmplă în The Wind Whales of Ishmael (1971) - o continuare într-un viitor îndepărtat a cărții lui Herman Melville Moby-Dick, The Other Log of Phileas Fogg (1973) - care umple perioadele lipsă din romanul lui Jules Verne Ocolul Pământului în optzeci de zile și A Barnstormer in Oz (1982) - în care fiul adult al lui Dorothy, care e pilot, zboarâ accidental în Țara vrăjitorului din Oz.
A scris deseori despre eroii revistelor pulp Tarzan și Doc Savage. În romanul The Adventure of the Peerless Peer, Tarzan și Sherlock Holmes fac echipă împreună. Seriile lui Farmer Lord Grandrith și Doc Caliban portretizează personaje similare lui Tarzan și Doc Savage, în A Feast Unknown (1969), Lord of the Trees (1970) și The Mad Goblin (1970). Farmer a scris și douâ biografii contrafăcute ale celor două personaje, Tarzan Alive (1972) și Doc Savage: His Apocalyptic Life (1973), care pornesc de la premisa că ei se bazează pe oameni reali a căror viață e descrisă în cronicile originale și îi leagă genealogic de o serie de alte bine-cunoscute personaje fictive, într-o schemă cunoscută ca "Wold Newton family". Mai mult, Farmer a scris atât un roman autorizat despre Doc Savage, Escape from Loki (1991), cât și unul despre Tarzan, The Dark Heart of Time (1999). În romanul său din 1972 Time's Last Gift, Farmer explorează din nou tema lui Tarzan combinată cu călătoria în timp, folosind numele cu silabe inversate "Sahhindar" pentru erou (și inițialele TLG pentru titlu, ca și cod pentru "Tarzan, Lord Greystoke"). A mai scris Lord Tyger (1970), despre un milionar fără scrupule care încearcă să creeze un Tarzan real lăsând un copil să fie răpit și adus în fața acelorași întâmplări care l-au format pe Tarzan în cărțile originale.
În ciclul său istoric incomplet, Khokarsa — Hadon of Ancient Opar (1974) și Flight to Opar (1976) — Farmer portretizează "orașul pierdut" Opar, care joacă un rol important în saga lui Tarzan, în perioada gloriei sale ca și colonie a imperiului Khokarsa. Într-una dintre cărți este menționat un călător cu ochi verzi, în mod cert "Sahhindar"/Tarzan.
Farmer a scris Venus ieșind din valuri (1975) sub numele Kilgore Trout, un autor fictiv care apare în operele lui Kurt Vonnegut. El intenționa să scrie mai multe dintre cărțile fictive ale lui Trout (mai ales Son of Jimmy Valentine), dar o neînțelegere cu Vonnegut a pus capăt acestor planuri.[19] În continuare, Farmer a scris o serie de cărți folosind pseudonimele unor "autori fictivi", în special pentru The Magazine of Fantasy and Science Fiction. Acestea sunt povestiri ale căror "autori" sunt personaje în alte povestiri. Prima povestire scrisă astfel a fost "a lui" Jonathan Swift Somers III (inventat de Farmer în Venus ieșind din valuri dar inspirat de una dintre vocile morților din Spoon River Anthology) și, ulterior, Farmer a folosit semnătura "Cordwainer Bird", un pseudonim inventat de Harlan Ellison pentru proiectele de film și de televiziune pe care dorea să le separe de persoana lui. Alte pseudonime îi includ pe Nick Adams, Leo Queequeg Tincrowdor, Paul Chapin, etc.
Publicare originală:
Compilații ulterioare:
Versiuni alternative și redenumite ale seriilor clasice, cu Tarzan și Doc Savage pe post de frați vitregi implicați într-o conspirație pentru conducerea lumii.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.