From Wikipedia, the free encyclopedia
Leszek I cel Alb - în poloneză: Leszek Biały - (n. 1186[1][2][3] – d. , Żnin County(d), Voievodatul Cuiavia și Pomerania, Polonia), a fost Prinț de Sandomierz și Mare Duce al Poloniei din 1194 până la moartea sa, exceptând perioadele scurte de timp in care a fost deposedat ca domnitor polonez. Unchiul său, Ducele Mieszko al III-lea cel Bătrân și vărul său Vladislav al III-lea Picioare Groase, au contestat dreptul lui Leszko de a fi duce. Leszko a fost încoronat în 1202.
Acest articol sau această secțiune are bibliografia incompletă sau inexistentă. Puteți contribui prin adăugarea de referințe în vederea susținerii bibliografice a afirmațiilor pe care le conține. |
Leszek I cel Alb | |
![]() Portret de Jan Matejko | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 1186 |
Decedat | 24 noiembrie 1227 (41 de ani) Kujawy, Polonia |
Înmormântat | Cracovia ![]() |
Cauza decesului | omor ![]() |
Părinți | Cazimir cel Drept Elena de Znojmo |
Frați și surori | Conrad I Adelaide of Poland[*] ![]() |
Căsătorit cu | Grzymisława[*] (din ) ![]() |
Copii | Boleslas al V-lea cel Sfios Salomea Elena |
Ocupație | politician ![]() |
Limbi vorbite | limba poloneză ![]() |
Apartenență nobiliară | |
Titluri | Duke of Poland |
Familie nobiliară | Dinastia Piast |
Mare Duce al Poloniei | |
Domnie | 1194–1198 1199–1202 1206–1210 1211–1227 |
Predecesor | Cazimir cel Drept |
Succesor | Vladislav Picioare Groase |
Duce de Masovia | |
Domnie | 1194–1200 |
Predecesor | Cazimir cel Drept |
Succesor | Conrad I |
Duce de Sandomierz | |
Domnie | 1194–1227 |
Predecesor | Cazimir cel Drept |
Succesor | Vladislav Picioare Groase |
Modifică date / text ![]() |
Leszek a fost cel mai mare fiul al lui Cazimir al II-lea cel Drept, și a soție sale, Elena de Znojmo. Încă minor la moartea tatălui său din 1194, el și fratele său mai mic, Conrad I, au cerut teritoriile Sandomierz și Mazovia, conduse de mama lor în calitate de regent, în timp ce Leszek, ca primul fiu născut, a reușit să-l succeadă pe tatăl său, în Provincia Seniorată la Cracovia.
În 1205 Leszek a învins armata rusească a Prințului Roman cel Mare, în Bătălia de la Zawichost, din Polonia Mică.
În 1207 Leszek a devenit vasalul papei Inocențiu al III-lea, ceea ce a pus Polonia în tăbara pro-papală în opoziție cu Sfântul Imperiu Roman. După aceea, Leszek a cooperat cu arhiepiscopul Henric Kietlicz pentru a pune în aplicare reformele papei.
Leszek s-a luptat cu Ungaria pentru a controla regiunea Halici, însă nu a fost capabil să-și extindă domnia. Acesta a ajuns la un acord cu privire la extinderea părții de est, cu condiția ca un principele maghiar să se căsătorească cu una dintre fiicele lui Leszek și să fie înființat un vasal al Ungariei, care avantajă și Polonia. Cu toate acestea, Daniel de Galicia, fiul lui Roman cel Mare, a fost capabil să revină la putere în Galicia, în 1214, iar planurile polonezilor din acea zona, care erau de a creștiniza partea de est, au fost distruse.
Leszek s-a căsătorit cu Grzymislawa de Luck în 1207. Ea era fiica Marelui Prinț Ingvar de Kiev, conducătorul de Lunk, o parte din regiunea Galicia. Această căsătorie a fost făcută din interese politice, după ce Leszek dorea să se extindă spre est.
Cei doi au avut o fată, Salomea, care s-a născut în 1211. Aceasta s-a căsătorit cu Regele Coloman de Galicia-Lodomeria, fiul Regelui Andrei al II-lea al Ungariei. Căsătoria a avut loc când Salomea avea vârsta de 4 ani și Coloman avea 7 ani.
Leszek și Grzymislawa au fost părinții lui Boleslav al V-lea cel Sfios, care și-a asumat tronul polonez la Cracovia, în 1243 și a unei fete, Elena, care s-a căsătorit cu Vasylko Romanovich de Halici, fiul lui Roman cel Mare.