From Wikipedia, the free encyclopedia
Hugo de Vermandois, cunoscut ca și Hugo cel Mare (n. 1057[3] – d. , Tarsos, Turcia) a fost un conte de Vermandois și Valois, fiul regelui Franței Henric I și al Annei de Kiev.
Hugo I de Vermandois | |
Conte de Vermandois și Valois | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 1057 Vermandois |
Decedat | 18 octombrie 1102 Tarsos, Cappadocia |
Părinți | Henric I al Franței Anna de Kiev |
Frați și surori | Filip I al Franței[1] ![]() |
Căsătorit cu | Adelaida de Vermandois |
Copii | Elizabeth of Vermandois, Countess of Leicester[*][1] Raoul I de Vermandois Simon de Vermandois[*] Mathilde de Vermandois[*] Constance de Vermandois[*] Agnes de Vermandois[*][2] ![]() |
Ocupație | cruciat ![]() |
Apartenență nobiliară | |
Titluri | count of Vermandois[*] |
Familie nobiliară | Capețieni |
Domnie | |
Domnie | 1080 – 1102 |
Predecesor | Herbert al IV-lea |
Succesor | Raul I |
Modifică date / text ![]() |
A fost unul dintre conducǎtorii primei Cruciade, frate al regelui francez Filip I. În timpul navigǎrii din orașul italian Bari spre Grecia, corabia lui a naufragiat, el fiind aruncat pe mal în apropierea orașului Dyrrachium, de unde a fost preluat și însoțit de o escortă de onoare pânǎ la Constantinopol, unde a fost obligat să aducă jurământ împăratului Alexios Comnen. Apoi, a arătat minuni de vitejie în Bătălia de la Dorylaeum, dar în 1098, înainte de cucerirea Ierusalimului, s-a întors din Antiohia în Franța. În 1101 încă o dată a luat parte la cruciadă pentru îndeplinirea jurământului dat, odatǎ cu înfrângerea pe care a suferit-o armata cruciatǎ în Cappadocia, Hugo a fost rănit și a murit 18 octombrie 1102.