rege al Francilor (768–771) From Wikipedia, the free encyclopedia
Carloman I (în germană Karlmann I; n. 751 d.Hr., Soissons, Hauts-de-France, Franța – d. , Samoussy, Hauts-de-France, Franța), aparținând Dinastiei Carolingiene, a fost rege al francilor între anii 768 și 771.[8]
Carloman I | |
Rege al francilor | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 751 d.Hr.[1][2] ![]() Soissons, Hauts-de-France, Franța ![]() |
Decedat | (20 de ani)[1][2] ![]() Samoussy, Hauts-de-France, Franța[1] ![]() |
Înmormântat | Catedrala din Saint-Denis ![]() |
Părinți | Pepin cel Scurt[2] Bertrada de Laon[*][1] ![]() |
Frați și surori | Gisela[*][1] Chrothais[*][3] Adelais[*][3] Carol cel Mare[4][2] Pepin[*][3] ![]() |
Căsătorit cu | Gerberga[1] ![]() |
Copii | Pepin[*][5] Cunigunde de Austrasia[*] Ida de Herzfeld[*][6] ![]() |
Ocupație | suveran[*] monarh ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză ![]() |
Apartenență nobiliară | |
Titluri | rege al francilor (–)[7] |
Familie nobiliară | Dinastia Carolingiană[1] |
Rege al francilor ![]() | |
Domnie | – |
Predecesor | Pepin cel Scurt |
Succesor | Carol cel Mare |
Modifică date / text ![]() |
Carloman a fost fiul regelui Pepin cel Scurt și al soției sale, Bertrada de Laon. De asemenea, a fost fratele mai mic al regelui francilor, Carol cel Mare.
Carloman a fost uns rege în anul 754 de papa Ștefan al II-lea în Abația Saint-Denis împreună cu tatăl său, Pepin cel Scurt, și cu fratele său, Carol.
După moartea tatălui, în timp ce fratele său Carol a fost încoronat rege al francilor la Noyon la 9 octombrie 768, el a fost uns în aceeași zi la Soissons, care a devenit capitala regatului său.
Împărțirea regatului între Carloman și Carol cel Mare, relatată totuși foarte diferit de istorici, după dorința lui Pepin, a fost pusă sub semnul întrebării la o adunare a marilor feudali ale regatului:
Carloman și Carol au fost aparent rivali încă de la început între ei existând întotdeauna anumite tensiuni. Relația lor s-a deteriorat și mai mult în anul 769 când Carloman a refuzat să-i acorde ajutor militar fratelui său, Carol, în timpul unei revolte în Aquitania.
Mama lor, Bertrade, a intervenit în politică, pentru a rezolva diferendele dintre cei doi frați, făcând o alianță cu ducele Tassilo al III-lea de Bavaria și cu Desiderius, regele longobarzilor. În 770 cei doi frați s-au împăcat.[10]
Carloman s-a căsătorit cu Gerberga, fiica regelui Desiderius. Ei au avut doi copii dintre care doar Pepin este menționat documentar în anul 770. Istoricul Eduard Hlawitschka suține că cel de-al doilea copil trebuie să fi fost Ida de Herzfeld (venerată ca sfântă de Biserica catolică în Germania).[11]
După moartea neașteptată a lui Carloman în 771, Gerberga și cei doi copii s-au refugiat în Regatul Longobarzilor unde s-a plasat sub protecția tatălui ei, regele Desiderius. După ce Carol cel Mare a cucerit Regatul Longobarzilor în 773/774,[12] copiii nu mai apar în sursele documentare. Probabil au fost îndepărtați sau chiar închiși, iar unchiul lor a obținut controlul total asupra întregului Imperiu Franc.
Carloman a fost înmormântat în Biserica Saint-Remi în Reims. În secolul al XIII-lea rămășițele sale au fost mutate în Catedrala din Saint-Denis.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.