![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Vicina_map.jpg/640px-Vicina_map.jpg&w=640&q=50)
Vicina (oraș)
From Wikipedia, the free encyclopedia
Vicina (cunoscută și sub alte nume precum Bitzina – forma grecizată,[1] Disina,[2] Fenikah – în arabă[3]) a fost un oraș – port[4] dunărean cu perioada maximă de dezvoltare situată în a doua jumătate a secolului al XIII-lea și în primele 2-3 decenii ale secolului al XIV-lea (epocă în care teritoriul acestuia a fost controlat de Imperiul Bizantin[5]), în acele vremuri fiind cel mai important centru comercial situat în arealul Dunării de jos.[6]
Vicina | |
— Oraș — | |
![]() | |
Țara | Imperiul Bizantin |
---|---|
Prima atestare | Secolul al XI-lea |
Guvernare | |
- Tip | Consul |
Prezență online | |
Modifică date / text ![]() |
Asupra localizării sale nu există un consens unanim, dar aproape toți cercetătorii îl plasează în Dobrogea de Nord.[7] Cele mai probabile localizări sunt reprezentate de aceea de la Păcuiul lui Soare[8] și de aceea din zona Isaccea,[9][10] Inițial a fost o cetate bizantină mai veche, care a fost transformată arhitectural de genovezi în secolele XIII-XIV, în epoca controlului politic și economic al acestora asupra litoralului Mării Negre și al gurilor Dunării.[11] Perioada sa de înflorire a început într-o epocă în care centrul de greutate al activității economice a Dobrogei s-a mutat spre nord.[12] Administrația a fost genoveză.[13] În economia sa negoțul maritim a fost un factor determinant.[14] Orașul a deservit atât teritoriile Moldovei și Munteniei înainte de întemeierea statelor românești, cât și Cnezatul Haliciului[15] sau Imperiul Mongol.[16] Într-o fază târzie, portul a deservit însă și nevoi ale negustorilor sași din Transilvania.[17]
Decăderea sa a survenit într-un context în care ca urmare a avansului religiei islamice produs spre 1340, s-a declanșat o ofensiva mongolă împotriva coloniilor occidentale din întreg spațiul pontic,[18] context asociat atât cu refluxul autorității bizantine ca urmare a unui conflict cu genovezii,[19] cât și cu refluxul ulterior al autorității mongole stabilizatoare[20] sub presiunea unei contraofensive creștine.[21] Ca efect al tulburărilor politice și al conflictelor militare precum și al noului status quo instalat, s-a produs regresul comerțului din Marea Neagră și reorientarea rutelor comerciale,[20] reorientare în urma căreia Vicina – treptat părăsită de către populația creștină[22] și aflată într-o poziție lăturalnică, nu a mai servit drept principală piață de desfacere.[21]
Într-un areal în care Dobrogea, cu o viață ecleziastică cu o ierarhie locală cristalizată și aflată în contact cu Imperiul Bizantin, surclasa material și spiritual restul celorlalte regiuni românești,[23] în perioada secolelor XII-XIV Vicina a fost unul dintre centrele bisericești mai însemnate din arealul Dunării inferioare[24] și una dintre metropolele sediu de debut al contrapropagandei ortodoxe.[25] Într-un moment în care Biserica Catolică era în ofensivă pe mai multe fronturi misionare, atât în zona Carpaților sau sud-vestul Rusiei cât și la Dunărea de Jos și în Peninsula Balcanică,[12] într-un teritoriu tot mai frecventat de negustorii și prelații catolici[26] Vicina a devenit astfel în secolul al XIII-lea reședința unei mitropolii ortodoxe cu ierarhi greci dependentă de Patriarhia de la Constantinopol, mitropolie care a dăinuit până în preajma anului 1359.[9] Iachint de Vicina, primul mitropolit al Ungro-Vlahiei, a fost și ultimul mitropolit de Vicina.[6]
Deși centru de răspândire al ortodoxiei prin excelență, s-a consemnat aici însă și prezența unor clerici și călugări catolici[27] precum și a unei reședințe franciscane,[28] instrumente prin care Biserica Catolică și-a disputat cu Biserica Ortodoxă activitatea de prozelitism și cea misionară în zonă.[27]