![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/af/Sozialistische_Einheitspartei_Deutschlands_Logo.svg/langro-640px-Sozialistische_Einheitspartei_Deutschlands_Logo.svg.png&w=640&q=50)
Partidul Unității Socialiste din Germania
From Wikipedia, the free encyclopedia
Partidul Unității Socialiste din Germania (în germană Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, Pronunție în germană: /zotsi̯aˈlɪstɪʃə ˈʔaɪnhaɪtspaʁˌtaɪ ˈdɔʏtʃlants/; SED, Pronunție în germană: /ˌɛsʔeːˈdeː/)[3] a fost partidul care a condus Republica Democrată Germană (Germania de Est) de la fondarea sa în 1949 până la dizolvare după revoluția pașnică din 1989. A fost un partid comunist marxist-leninist,[4] fondat în 1946 după fuziunea unor aripi din Germania de Est ale Partidului Comunist din Germania și ale Partidului Social Democrat German.
Partidul Unității Socialiste din Germania | |
Sozialistische Einheitspartei Deutschlands | |
![]() | |
Abreviere | SED |
---|---|
Oameni cheie | |
Președinte | Wilhelm Pieck ![]() |
Secretar general | Walter Ulbricht (primul) Egon Krenz (ultimul) |
Date | |
Înființat | (1946-04-21) |
Desființat | (1989-12-16) |
Sediu | Haus am Werderschen Markt |
Ziar | Neues Deutschland |
Organizație de tineret | Tineretul Liber German |
Număr de membri (1989) | 2.260.979[1] |
Precedat de | Filialele est-germane ale KPD și SPD |
Informații | |
Ideologie oficială |
|
Poziție politică | Extrema stângă |
Afiliere națională |
|
Afiliere internațională | Cominform (1947–1956) |
Afiliați regionali | Partidul Unității Socialiste din Berlinul de Vest (1962–1989) |
Culori oficiale | Roșu |
Drapelul partidului | |
![]() | |
Modifică date / text ![]() |
RDG a fost un stat monopartid.[5] Alte partide instituționale aparținând de un front popular li s-a permis să existe în alianță cu SED; aceste partide au inclus Uniunea Creștin Democrată, Partidul Liberal Democrat, Partidul Democrat al Fermierilor și Partidul Național Democrat. Aceste partide au fost în mare parte supuse SED și au trebuit să accepte „rolul de conducere” al SED ca o condiție a existenței lor. Unul dintre cele mai rigide partide staliniste din blocul sovietic, SED a respins politicile de liberalizare ale liderului sovietic Mihail Gorbaciov, cum ar fi perestroika și glasnost în anii 1980, care ar duce la izolarea RDG de restructurarea URSS și la prăbușirea partidului în toamna anului 1989.
SED a fost organizat oficial pe baza centralismului democratic. Teoretic, cel mai înalt organ al SED era Congresul Partidului, convocat la fiecare cinci ani. Când Congresul Partidului nu era în sesiune, Comitetul Central era organul cel mai înalt, dar întrucât organismul se întrunea în mod normal doar o dată pe an, majoritatea sarcinilor și responsabilităților erau învestite Biroului Politic și Comitetului său permanent. Membrii acestuia din urmă erau conducerea de vârf atât a partidului, cât și a statului, secretarul general al partidului având efectiv autoritatea unui dictator. Din 1960, mulți dintre ei au servit concomitent în Consiliul de Stat al Germaniei de Est, înlocuindu-l pe președintele Republicii Democrate Germane.
Din punct de vedere ideologic, partidul, încă de la înființare, a aderat la marxism-leninism și a urmărit socialismul de stat, în baza căruia toate industriile din Germania de Est au fost naționalizate și a fost implementată o economie planificată. SED a făcut ca predarea marxism-leninismului și a limbii ruse să fie obligatorie în școli.[6] Walter Ulbricht a fost figura dominantă a partidului și liderul efectiv al Germaniei de Est între 1950 și 1971. În 1953, o revoltă împotriva partidului a fost întâmpinată cu o suprimare violentă de către Ministerul Securității Statului și Armata Sovietică. În 1971, Ulbricht a fost succedat de Erich Honecker, care a prezidat o perioadă stabilă în dezvoltarea RDG până când a fost forțat să demisioneze în timpul revoluției din 1989. Ultimul lider al partidului, Egon Krenz, a eșuat în încercarea sa de a păstra controlul SED asupra guvernării politice în RDG și a fost închis după reunificarea Germaniei.
Aripa reformistă mult suprimată a SED a preluat partidul în toamna anului 1989. În speranța de a-și schimba imaginea, s-a reorganizat ca Partidul Socialismului Democrat (PDS), abandonând marxism-leninismul și declarându-se un partid socialist democratic. A primit 16,4% din voturi la alegerile parlamentare din 1990. În 2007, PDS a fuzionat cu Muncă și Justiție Socială (WASG) formând un nou partid, Stânga (Die Linke), al șaselea partid ca mărime din Parlamentul Germaniei după alegerile federale din 2021.