From Wikipedia, the free encyclopedia
Martie 2 a fost o sondă spațială a programului Marte, lansată de Uniunea Sovietică la 19 mai 1971 spre planeta Marte. Misiunile Marte 2 și Marte 3 au constat din nave spațiale identice, fiecare cu un orbitator și un lander. Au fost lansate cu racheta Proton-K cu un Blok D pe treapta superioară. Landerul lui Marte 2 a devenit primul obiect creat de om care a ajuns la suprafața lui Marte, deși sistemul de aterizare a eșuat și landerul a fost pierdut.
![]() Orbitatorul Marte 3 (aproape identic cu Marte 2) cu lander vizibil în partea de sus | |
Nume | M-71 No. 171 |
---|---|
Tipul misiunii | Orbitator și lander |
Operator | Uniunea Sovietică |
COSPAR ID | Orbitator:1971-045A Lander:1971-045D |
Nr. SATCAT | Orbitator:5234 Lander:5739 |
Durata misiunii | 461 zle |
Proprietățile navei spațiale | |
Producător | OKB-1 |
Masă de lansare | Orbitator: 3.440 kg Lander:1.210 kg [1] |
Începutul misiunii | |
Dată lansare | 16:22:44, (UTC) |
Lansator | Proton K cu Blok D |
Sfârșitul misiunii | |
Status | Dezafectată |
Dezactivat | |
Ultimul contact | ultima transmisie de date iulie 1972[2] |
Parametri orbitali | |
Sistem de referință | Areocentrică |
Orbitator Marte | |
Intrare orbită | 27 noiembrie 1971 |
Orbite | 362 |
Parametri orbitali | |
Altitudine perareion | 1.380 km |
Altitudine apoareion | 24.940 km |
Înclinație | 48,9° |
Lander Marte | |
Componentă | Martie 2 Lander |
Dată aterizare | 27 noiembrie 1971 |
Loc aterizare | 45°S 47°E |
Orbitatorul și dispozitivul de aterizare aveau împreună o masă de aproximativ 4.650 kg la lansare (inclusiv combustibil) și întreaga sondă avea o înălțime de 4,1 metri, cu un diametru de aproximativ 2 metri plus două panouri solare fotovoltaice cu lungimea totală de 5,9 metri. Un mic rover a fost depozitat în modulul de aterizare care trebuia să efectueze cercetări științifice pe solul lui Marte.
Orbitatorul Marte 2 avea o masă de aproximativ 3.440 kg, inclusiv combustibil, avea o formă aproape cilindrică și adăpostea sistemul de propulsie, partea principală a modulului, în partea inferioară. Sarcina principală a acestui motor a fost introducerea sondei pe o orbită marțiană de 1.380 x 24.940 km parcursă în 18 ore și înclinată cu 48,9 grade.[1]
Sarcina principală a acestui modul a fost obținerea de imagini ale suprafeței planetei și a norilor acesteia, determinarea temperaturii planetei, studierea topografiei, compoziției și proprietăților fizice ale suprafeței, măsurarea proprietăților atmosferei, monitorizarea vântului solar și a câmpurilor magnetice interplanetare și marțiene și acționează ca un releu pentru a trimite datele obținute de sondă către Pământ.
Printr-o coincidență, o furtună de praf deosebit de mare pe Marte a afectat negativ misiunea. Când Mariner 9 a sosit și a orbitat cu succes Marte la 14 noiembrie 1971, cu doar două săptămâni înainte de Marte 2 și Marte 3, oamenii de știință au fost surprinși să constate că atmosfera era densă, „o mantie de praf acoperea întreaga planetă, fiind cea mai mare furtună observată vreodată”.[3] Suprafața planetei era complet ascunsă. În imposibilitatea de a reprograma computerele misiunii, atât Marte 2, cât și Marte 3 și-au trimis imediat landerii, iar orbitatorii au folosit o parte semnificativă din resursele lor de date disponibile pentru a captura imagini ale norilor de praf de dedesubt, mai degrabă decât de a cartografia suprafața.[4] Orbitatorul Marte 2 și orbitatorul Marte 3 au continuat să înconjoare Marte și să transmită imagini pe Pământ încă opt luni.
Modulul de coborâre s-a separat de orbitator la 27 noiembrie 1971 cu aproximativ 4,5 ore înainte de a ajunge pe Marte. După ce a intrat în atmosferă cu aproximativ 6 km/s, sistemul de coborâre de pe modul a funcționat defectuos, posibil pentru că unghiul de intrare a fost prea abrupt. Secvența de coborâre nu a funcționat așa cum a fost planificat și parașuta nu s-a desfășurat.[5]
Modulul de coborâre a devenit primul obiect creat de om care a afectat suprafața lui Marte. Locul exact al accidentului este necunoscut, dar se estimează că este la 45°S 313°V.[4][6] Încercările de a contacta sonda după prăbușire nu au avut succes.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.