From Wikipedia, the free encyclopedia
Prințesa Luise Eleonore de Hohenlohe-Langenburg (11 august 1763, Langenburg – 30 aprilie 1837, Meiningen) a fost nobilă germană. A fost ducesă (din 1803 până în 1821) și regentă de Saxa-Meiningen.
Luise Eleonore de Hohenlohe-Langenburg | |
Ducesă de Saxa-Meiningen Regentă de Saxa-Meiningen | |
Date personale | |
---|---|
Nume la naștere | Luise Eleonore |
Născută | 11 august 1763
Langenburg |
Decedată | (73 de ani)
Meiningen |
Părinți | Christian Albert, Prinț de Hohenlohe-Langenburg Caroline de Stolberg-Gedern |
Frați și surori | Karl Ludwig ![]() |
Căsătorită cu | Georg I, Duce de Saxa-Meiningen |
Copii | Adelaide, regină a Marii Britanii Ida, prințesă Bernhard de Saxa-Weimar-Eisenach Bernhard II |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | politiciană ![]() |
Limbi vorbite | limba germană ![]() |
Apartenență nobiliară | |
Titluri | duce prințesă |
Familie nobiliară | Casa de Saxa-Meiningen] Casa de Hohenlohe-Langenburg |
Ducesă de Saxa-Meiningen | |
Domnie | 1782–1803 |
Modifică date / text ![]() |
Louise Eleonore a fost al doilea copil și fiica cea mare a Prințului Christian Albert Louis de Hohenlohe-Langenburg și a Prințesei Caroline de Stolberg-Gedern (1732–1796).
La Langenburg la 27 noiembrie 1782, Luise Eleonore s-a căsătorit cu Georg I, Duce de Saxa-Meiningen. După zece ani ei au început să aibă copii:
După ce soțul ei a murit de febră la 24 decembrie 1803 la vârsta de 42 de ani, ea a preluat regența ducatului în timpul minoratului fiului ei Bernhard al II-lea, Duce de Saxa-Meiningen, care avea trei ani.
Ea a condus cu energie, curaj și bunul simț în timpul războaielor napoleoniene, care pentru următorul deceniu au devastat statele saxone.[1] Ducatul a fost nevoit să se alăture Confederației Rinului în timpul acestor războaie și să îi furnizeze cu trupe; apoi ducatul a fost lovit de foamete, pe care Luise a încercat să o prevină prin importul de grâu.
În ciuda faptului că armata franceză și mai târziu armata rusă au mărșăluit înainte și înapoi în întreaga țară, Luise a refuzat să fugă; ea a stat cu fiul și cele două fiice în interiorul castelului lor.[1] Ea a folosit fiecare strategie pentru a păstra autonomia regenței ei, astfel că, atunci când s-a alăturat Aliaților în 1813, ea a salvat ducatul pentru fiul ei. El a devenit Duce de Meiningen opt ani mai târziu.[1]
Prin ajustări în administrația ducatul ea s-a asigurat că ducatul a fost mai bine gestionat și în 1821 a deschis gimnaziul Bernhardinum din Meiningen (început de soțul ei). Copiii ei au fost atent educați; ei au făcut un mare tur în Italia cu tutorele lor Johann Heinrich Pestalozzi. După ce fiul ei a devenit major, Luise a mers în mai multe călătorii în străinătate, inclusiv unul în Anglia pentru a o vizita pe fiica ei Adelaide.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.