compus chimic From Wikipedia, the free encyclopedia
Fibrina sau factorul Ia este o proteină fibroasă implicată în procesul de coagulare a sângelui. Este formată ca urmare a acțiunii trombinei asupra fibrinogenului, ceea ce induce polimerizarea. Fibrina, împreună cu trombocitele, formează o rețea la locul leziunii, cu scopul de a opri sângerarea. Fibrina se leagă și reduce activitatea trombinei, ceea ce se poartă numele de activitate antitrombină I.[1]
Ca urmare a lezării tisulare sau vasculare, are loc atașarea trombocitelor sau plachetelor sanguine. Acestea prezintă receptori pentru trombină la suprafața lor, și vor lega moleculele circulante de trombină,[2] ceea ce induce conversia fibrinogenului solubil la fibrină insolubilă, la locul leziunii. Catenele de fibrină sunt lungi și insolubile, fiind legate de plachete. Factorul XIII completează cross-linkarea fibrinei cu scopul întăririi rețelei formate.
Rețeaua de fibrină este degradată de plasmină.