oraș raional în regiunea Odesa, Ucraina From Wikipedia, the free encyclopedia
Chilia Nouă (în ucraineană Кілія, transliterat: Kilia) este un oraș-port dunărean situat pe malul stâng, nordic al Brațului Chilia, și aflat în prezent în Ucraina, Regiunea Odesa.
Chilia Nouă | |||
Кілія | |||
— Oraș — | |||
![]() | |||
| |||
Poziția geografică | |||
Poziția geografică | |||
Coordonate: 45°28′3″N 29°14′16″E | |||
---|---|---|---|
Țară | ![]() | ||
Regiune | ![]() | ||
Raion | ![]() | ||
Comunitate teritorială unită[*] | ![]() | ||
Cod KOATUU | 5122310100 | ||
Numit după | Ahile | ||
Suprafață[1] | |||
- Total | 19,5 km² | ||
Altitudine | 5 m.d.m. | ||
Populație (2011) | |||
- Total | ▼20.829 (01.01.2011)[2] locuitori | ||
- Densitate | 1.068 loc./km² | ||
Fus orar | UTC+2 | ||
Cod poștal | 68303 | ||
Prezență online | |||
site web oficial ![]() GeoNames ![]() | |||
Modifică date / text ![]() |
Este capitala raionului omonim, ce mai are o populație românească de 16%. O mare parte din aceasta se găsește chiar în oraș (tradițional, românii locuiau în apropierea Dunării și a vechii cetăți).
Orașul actual a început să se dezvolte în secolul al XIX-lea, sub stăpânire rusească, în jurul vechiului târg moldovenesc, el însuși apărut în jurul cetății Chilia, fortificație din timpul lui Ștefan cel Mare (același proces de urbanizare-colonizare s-a produs în toată Basarabia). În octombrie 1813 fosta moschee din Chilia transformată în biserică cu hramul Acoperământul Maicii Domnului, este sfințită și redată sfintei slujbe.
Populația băștinașă a orașului este cea românească, așa cum o arată și documentele și cronicile medievale, până la primele recensăminte din epoca modernă (care indicau o majoritate absolută românească). De exemplu, până în 1806 inclusiv, nu exista în oraș nici o familie de rusofoni, iar românii erau în jur de 92%.[3] La 1808 (epoca războaielor ruso-turce), primul recensământ făcut sub ocupația temporară rusească arăta că în oraș trăiau cca 82% români, 12% ruși (probabil lipoveni) și 6% armeni, evrei și greci.
După ocuparea Basarabiei în 1812, autoritățile țariste au construit, în jurul vechiului târg, un oraș nou, cu străzile întretăindu-se în unghiuri drepte, populat cu ruși și ucraineni veniți din alte părți ale imperiului. Astfel, deja la 1816 românii scăzuseră la 42%, fiind urmați de ruteni colonizați (38%) și lipoveni (14%). Se observă că rușii ori dispăruseră - ceea ce înseamnă că la 1808 ei erau doar trupe temporare de ocupație și nu s-au sedentarizat - ori era vorba de fapt de ruși-lipoveni încă din 1808. De asemenea, comunitatea evreiască devenise insignifiantă.
În concluzie, după recensămintele oficiale rusești, în decurs de un singur deceniu (1806-1816), proporția românilor în oraș a scăzut drastic, cu 50 procente, ei devenind practic o minoritate (raportată la populația totală), chiar dacă încă erau cel mai numeros grup etnic.
Deznaționalizarea a continuat mai lent în perioada 1856-1878 (când Chilia Nouă a făcut parte din România), accentuându-se după 1878 (când orașul a redevenit rusesc). Astfel că la recensământul țarist din 1897, mai puțin de un sfert din populația orașului rămăsese românească (pe locul 1, deși nu majoritari, trecuseră deja ucrainenii).
Componența lingvistică a orașului Chilia Nouă
Rusă (55,5%)
Ucraineană (39,56%)
Română (2,93%)
Bulgară (1,17%)
Alte limbi (0,3%)
Conform recensământului din 2001, majoritatea populației orașului Chilia Nouă era vorbitoare de rusă (55,5%), existând în minoritate și vorbitori de ucraineană (39,56%), română (2,93%) și bulgară (1,17%).[4][5]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.