Argumentul designului defectuos
argument împotriva presupunerii existenței lui Dumnezeu / From Wikipedia, the free encyclopedia
Argumentul designului defectuos, cunoscut și ca argumentul disteleologic, este un argument împotriva presupunerii existenței unui creator (Dumnezeu), bazat pe raționamentul că orice divinitate sau divinități omnipotente și omnibenevolente nu ar crea organisme cu design-uri percepute ca fiind suboptimale, așa cum se întâmplă în natură.
Argumentul este structurat ca un simplu modus ponens: dacă „creația” conține multe defecte, atunci designul pare o teorie improbabilă pentru originea existenței terestre. Cu toate acestea, susținătorii folosesc cel mai adesea argumentul într-un mod mai slab: nu cu scopul de a demonstra inexistența lui Dumnezeu, ci mai degrabă ca o reducție la absurd (reductio ad absurdum) a cunoscutului argument al designului (care sugerează că lucrurile vii par prea bine proiectate pentru a fi apărut prin întâmplare, astfel încât un Dumnezeu sau zei inteligenți trebuie să le fi creat în mod deliberat).
Deși expresia „argumentul designului defectuos” a fost puțin folosită, acest tip de argument a fost prezentat de multe ori folosind cuvinte și fraze precum „design defectuos”, „design suboptimal”, „design neinteligent” sau „disteleologie/disteleologic”. Biologul secolului al XIX-lea, Ernst Haeckel, a aplicat termenul „disteleologie” implicațiilor organelor atât de rudimentare încât să fie inutile pentru viața unui organism.[1] În cartea sa din 1868 Natürliche Schöpfungsgeschichte (Istoria creației), Haeckel a dedicat cea mai mare parte a unui capitol argumentului, încheind cu propunerea (poate cu limba ușor în obraz) a „unei teorii a nepotrivirii părților în organisme, ca o contra-ipoteză la vechea doctrină populară a potrivirii părților”.[1] În 2005, Donald Wise de la Universitatea din Massachusetts Amherst a popularizat termenul „design incompetent” (un joc de cuvinte cu „design inteligent”), pentru a descrie aspectele naturii văzute ca fiind defecte în design.[2]
Răspunsurile teologice creștine tradiționale presupun, în general, că Dumnezeu a construit un univers perfect, dar că folosirea greșită de către omenire a liberului ei arbitru de a se răzvrăti împotriva lui Dumnezeu a dus la coruperea bunului plan divin. [3] [4] [5]