From Wikipedia, the free encyclopedia
Westminster Bridge er en vei- og gangbro over Themsen i det sentrale London. Broen sto ferdig i 1862 og er den eldste broen som er i bruk i det sentrale London. Grønnfargen på broen er ment å gjenspeile fargen på setene i House of Commons.[1] Broen ligger i en øst-vestretning, med Palace of Westminster som nærmeste nabo i vest. På østsiden ligger London Aquarium og London Eye i umiddelbar nærhet. Neste bro sørover er Lambeth Bridge, mens nærmeste bro nordover er Hungerford Bridge. Nærmeste undergrunnsstasjon er Westminster Underground Station. Dagens bro er den andre på stedet.
Westminster Bridge | |||
---|---|---|---|
![]() Westminster Bridge sett fra sørøst | |||
Type | buebro | ||
Sted | Stor-London, City of Westminster, Lambeth | ||
Åpnet | 24. mai 1862, 18. november 1750 | ||
Strekning | A302 | ||
Lengde | 250 meter | ||
Fri høyde | 5,4 meter | ||
Bredde | 26 meter | ||
Krysser | Themsen | ||
Materiale | smijern | ||
Arkitekt | Thomas Page | ||
![]() Westminster Bridge 51°30′03″N 0°07′19″V | |||
Det første forslaget om å bygge en bro på dette stedet ble fremmet i 1664, men kongen, Charles II, sa nei. Et nytt forslag i 1721 ble avvist i parlamentet. Men i 1734 ble en forening kalt Society of Gentlemen etablert for å arbeide for en ny bro, og i 1736 ble loven Building a Bridge across the River Thames from the New Palace Yard in the City of Westminster to the opposite Shore in the County of Surrey vedtatt. Broen ble vurdert å være av nasjonal betydning, og det var derfor utelukket å finansiere broen ved hjelp av lokal skatt. Broen ble i stedet finansiert ved hjelp av et lotteri. Fem lotterier og tilleggsfinansiering fra staten ble til slutt nødvendig. Totale kostnader er blitt beregnet til å ha vært 389 500 pund.[2]
Sveitseren Charles Labelye ble valgt som arkitekt og sjefsingeniør for prosjektet. Etter at den nøyaktige beliggenheten til broen var bestemt, og etter at tidligere forslag om trebro og kombinert stein- og trebro var forlatt, tegnet Labelye en steinbro med 13 store og to mindre buespenn. Byggingen startet i januar 1739 og tok mye lenger tid enn forutsatt. Dette skyldtes blant annet problemer med pilarene, Englands kriger med fremmede makter, problemer med å skaffe nok stein, ulykker og sabotasje. Westminster Bridge ble åpnet søndag 18. november 1750, nærmere 12 år etter at grunnsteinen ble lagt ned.[3]
Westminster Bridge var den andre broen som ble bygd i det sentrale London etter London Bridge, som var bygget mer enn 500 år tidligere.[4] Broen ble sett på som pen, og ble malt av blant andre Canaletto, Samuel Scott, Antonio Jolli og J.M.W. Turner. Den engelske dikteren William Wordsworth skrev i 1802 sonetten Composed upon Westminster Bridge, som dog kun beskriver utsikten over London og Themsen, og ikke selve broen. Utover 1700- og 1800-tallet fikk broen et dårlig rykte på grunn av kriminalitet. Mange tilfeller av selvmord fant også sted på broen. Allerede i 1759 oppsto det bekymring om hvor trygg broen var. Blant annet ble fundamentene slitt bort. Så sent som i 1844 ble det ikke sett på som nødvendig å rive broen, men i 1853 ble det bestemt at det måtte bygges en ny bro.[5]
Arkitekt for den nye broen var Thomas Page, som tidligere hadde laget den opprinnelige Chelsea Bridge. Page samarbeidet med Charles Barry, som hadde tegnet det nye Palace of Westminster rett vest for Westminster Bridge. Dette var blant annet for å sikre at den nye broen ville stå i stil med Palace of Westminster, som er bygget i en nygotisk stil. Den nye broen ble åpnet på dronning Victorias fødselsdag, 24. mai 1862. Broen har syv elliptiske buespenn hvilende på kraftige granittfundament. Bruken av elliptiske buespenn gjør at dagens bro har en mye lavere stigning enn hva den opprinnelige broen hadde.[6] Westminster Bridge ble fredet i 1970.[7] Westminster Bridge kan blant annet sees i filmer som 28 Days Later,[8] Spectre,[9] Die Another Day,[10] 102 Dalmatinere,[11] Mission: Impossible - Rogue Nation,[12] og Wimbledon.[13]