From Wikipedia, the free encyclopedia
Tiggeroperaen (engelsk: The Beggar's Opera) er en satirisk balladeopera skrevet i 1728 av John Gay.[1] Musikken av Johann Christoph Pepusch[2] bygger for det meste på populære, folkelige melodier fra samtiden som ballader, operaarier, salmer og folkemusikk. Stykket var et vannskille i 1700-tallets britiske drama og er det eneste eksempelet av en gangs blomstrende sjangre av satiriske balladeopera som fortsatt settes opp i dag. Balladeopera var satiriske musikkspill, eller farser med innslag av musikk og dans, som benyttet operaens konvensjoner, men uten dens resitativ.[3][4]
Målet for satiren var blant annet den fremtredende politikeren Robert Walpole, og den notorisk kriminelle Jonathan Wild. Operaen handler også om sosial urettferdighet i stor skala, i hovedsak ved å sammenligne «lavklasseborgere» som tyver og horer med deres aristokratiske motparter.
Nøyaktig 200 år senere, i 1928, skrev Bertolt Brecht (ord) og Kurt Weill (musikk) en musikal basert på Tiggeroperaen kalt Tolvskillingsoperaen.[5]
Stykket er gjendiktet til norsk av André Bjerke.[6]