venezuelansk politiker From Wikipedia, the free encyclopedia
Rafael Caldera (født 24. januar 1916, død 24. desember 2009) var president i Venezuela i to omganger, første gang fra 1969 til 1974 og igjen mellom 1994 og 1999.
Rafael Caldera | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Rafael Antonio Caldera Rodríguez 24. jan. 1916[1][2][3][4] ![]() San Felipe | ||
Død | 24. des. 2009[1][2][5][4]![]() Caracas | ||
Beskjeftigelse | Politiker, universitetslærer, sosiolog, advokat, universitetsansatt ![]() | ||
Embete | |||
Akademisk grad | Doktor nauk i juss | ||
Utdannet ved | Universidad Central de Venezuela | ||
Ektefelle | Alicia Pietri | ||
Barn | Juan José Caldera | ||
Parti | COPEI | ||
Nasjonalitet | Venezuela | ||
Gravlagt | East Cemetery[6] | ||
Medlem av | Academia Venezolana de la Lengua Academia de Ciencias Políticas y Sociales Reial Acadèmia Europea de Doctors | ||
Utmerkelser | 28 oppføringer
Gernikatreets kors (1995)
Storkors med kjede av Isabella den katolskes orden (1996)[7] Storkors av Æreslegionen (1998) Stjerneordenen Storkors av Sankt Gregor den stores orden Piusordenens kjede Storkors med kjede av Republikken Italias fortjenstorden Den nasjonale fortjenstordenen Boyacá-ordenen Andeskondorordenen Sydkorsordenen Chiles fortjenstorden Frigjøreren San Martins orden Den nasjonale fortjenstorden (Ecuador) José Matías Delgado-ordenen Sedertreordenen Vytautas den stores orden Den aztekiske ørns orden Storkors av Den nederlandske løves orden Kristoffer Columbus' orden Solordenen Order of Merit for Distinguished Services Storkorset av Karl IIIs orden (1982)[8] Den gule stjernes æresorden Storkjede av Infante Dom Henriks orden[9] Æresdoktor ved Renmin-universitetet (1993)[10] Republikken Uruguays medalje (1995)[11] Æresdoktor ved Université Paris-Sorbonne (1998)[12] | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Caldera underviste i sosiologi og rettsvitenskap ved ulike universiteter før han begynte i politikken. Han var en av grunnleggerne av Venezuelas Kristelig Folkeparti (COPEI). Han stilte for første gang som presidentkandidat uten å bli valgt i valget i 1947. Da Caldera ble tatt i ed som president i 1969, markerte dette den første fredelige overføringen av presidentmakten fra ett parti til et annet i Venezuelas historie.
I sin første presidentperiode, pasifiserte han landet ved å gi et amnesti som tillot geriljaen, som hadde vært aktive i landet hans i hemmelighet i nesten et helt tiår. Hans dårlig helse, som ble forårsaket av Parkinsons sykdom, tvang ham til å trekke seg tilbake fra politikkens verden i hans siste leveår. Caldera døde i desember 2009 i en alder av 93 år. Hans sønn Andrés Caldera annonserte dødsfallet for offentligheten, men han anga ikke noen årsak. Calderas begravelse ble avholdt den 26. desember 2009 i Caracas.