Massevirkningsloven
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
Massevirkningsloven eller Guldberg-Waages lov er en lov som for en reversibel kjemisk reaksjon gir sammenhengen mellom reaktantenes aktiviteter ved kjemisk likevekt. Massevirkningsloven ble formulert i 1864 av de to norske kjemikerne Cato Guldberg og Peter Waage som arbeidet ved Kjemisk institutt, Det Kongelige Frederiks Universitet (dagens UiO).[1][2]
Massevirkningsloven kan brukes til å beregne konsentrasjoner av reagerende stoffer og produkter i en reaksjon ved likevekt. Den uttrykkes matematisk som en generell formel:
der
En kjent likevektsreaksjon er vannets autoprotolyse: 2H2O ↔ OH- + H3O+. Da gjelder, uttrykt ved konsentrasjoner:
Ettersom vannkonsentrasjonen er praktisk talt konstant, definerer man vannkonstanten Kw = [OH-]·[H+] = 10-14 ved 25 °C. I rent vann finnes det like mange hydraterte protoner som hydroksidioner, slik at deres konsentrasjoner er 10-7 og pH er 7,0. Massevirkningsloven sier at konsentrasjonen av hydroksidioner minsker proporsjonalt når man tilsetter en syre; pH + pOH = 14 (ved 25 °C).
Den høyeste forskningsprisen innen kjemiforskning i Norge har navn etter Massevirkningsloven: Norsk Kjemisk Selskaps medalje til minne om Guldberg og Waages massevirkningslov.[3]
Postverket ga ut frimerkene NK. 551 (35 øre) og NK. 552 (55 øre) den 11. mars 1964 i anledning hundreårsjubileet for loven. Frimerkene viser et dobbeltportrett av Guldberg og Waage.