From Wikipedia, the free encyclopedia
Henry Louis «Lou» Gehrig (født Heinrich Ludwig Gehrig 19. juni 1903 i New York i New York, død 2. juni 1941 i Bronx i New York) var en amerikansk baseballspiller som spilte 17 sesonger i Major League Baseball (MLB) fra 1923 til 1939. Gehrig var førstebasemann.
Lou Gehrig | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 19. juni 1903[1][2][3][4]![]() Manhattan | ||
Død | 2. juni 1941[1][2][3][4]![]() Riverdale | ||
Beskjeftigelse | Baseballspiller ![]() | ||
Utdannet ved | Columbia University | ||
Ektefelle | Eleanor Gehrig | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Gravlagt | Kensico Cemetery[5] | ||
Utmerkelser | Major League Baseball Most Valuable Player Award (1936) (medlem av idrettslag: New York Yankees, liga: American League)[6] | ||
Gehrig, som ble kalt The Iron Horse (Jernhesten), spilte hele sin MLB-karriere på New York Yankees, og han regnes som en av tidenes beste baseballspillere. Han vant World Series seks ganger (1927–1928, 1932 og 1936–1938).
Gehrig måtte avslutte sin karriere i 1939 da han fikk sykdommen amyotrofisk lateralsklerose (ALS). Han døde to år senere på grunn av sykdommen, og i USA har den blitt kjent som «Lou Gehrig's Disease».[7] Da han 4. juli 1939 offentliggjorde sin beslutning om å forlate sporten, ble han hyllet av 61 800 tilskuere på Yankee Stadium. Gehrigs tale ble senere en kjent filmscene i dramafilmen Yankee'enes stolthet (1942), som handler om Gehrigs liv. Gary Cooper spilte Gehrig i filmen.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.