From Wikipedia, the free encyclopedia
Liguster (Ligustrum vulgare) er en plante i oljetrefamilien.
Liguster | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Nomenklatur | |||
Ligustrum vulgare L. | |||
Populærnavn | |||
liguster[1] | |||
Klassifikasjon | |||
Rike | Planteriket | ||
Divisjon | Karplanter | ||
Klasse | Blomsterplanter | ||
Orden | Lamiales | ||
Familie | Oljetrefamilien | ||
Slekt | Ligustrum | ||
Miljøvern | |||
Norsk rødliste: | |||
![]() LC —
Livskraftig | |||
Økologi | |||
Habitat: | skogkanter, kratt, hekker | ||
Utbredelse: | Europa, Marokko, Sørvest-Asia |
Den er en løvfellende eller halvveis eviggrønn busk som blir én–tre meter høy. Veksten er opprett med tette grener. Barken er glatt og gråaktig. Bladene er lansettformede, tynne og helrandede med kort stilk. Blomstene er hvite og sitter i tette kjegleformede blomsterstander; de har en kvalm lukt som minner om blomstene hos rogn. Bærene er svarte og giftige.
Liguster vokser i skogkanter, kratt, hekker og vegkanter. Den er utbredt i Europa, Marokko, Tyrkia, Transkaukasia og Nord-Iran. Mot nord finnes den til Irland, Skottland, sørøst i Norge og Bohuslän og nordre Halland i Sverige. Arten forekommer ikke naturlig i Danmark og Nord-Tyskland, så de isolerte norske og svenske forekomstene må være relikter fra en periode med varmere klima.
I Norge finnes liguster opprinnelig kun omkring midtre og ytre Oslofjorden fra Hvaler og Moss til Tjøme og Hurum og kanskje til nedre Grenland. Den er vanlig dyrket i hager, der den blant annet brukes til klipte hekker, og finnes forvillet andre steder i Sør-Norge.[1]
Når liguster plantes i andre verdensdeler, fører toleransen for ulike vekstforhold og den rike fruktproduksjonen der frøene spres med fugler, til at planten kan fortrenge naturlig vegetasjon. Den regnes som en invaderende art i Canada, USA, Argentina, sørlige Brasil, Australia og New Zealand.[3]