Kanal i det nordlige England From Wikipedia, the free encyclopedia
Leeds and Liverpool Canal er en kanal som går mellom Leeds og Liverpool i det nordlige England, Storbritannia. Kanalen er 205 kilometer lang og har sitt høyeste punkt 149 meter over havet. Kanalen fikk klarsignal til å begynne å bygges i mai 1770. Utgravingen av kanalen startet i 1774, men i 1781 tok pengene slutt. Ny finansiering ble ordnet og i 1789 ble byggingen gjenopptatt. Kanalen ble ikke ferdigstilt før i 1816.
På midten av 1700-tallet hadde de voksende byene i Yorkshire, blant annet Leeds, Wakefield og Bradford, fått økt handel. Mens Aire og Calder-kanalen forbedret forbindelsen østover for Leeds, var kommunikasjonen vestover begrenset. Hendelsmennene i Bradford ønsket å øke tilgangen på kalkstein for å koke kalk for mørtel og til jordbruket ved å benytte kull fra Bradfords kullgruver og for transportere tekstiler til havnene i Liverpool.[1] På vestkysten ønsket handelsmennene i den travle havnen i Liverpool billig tilgang på kull for skipsfarten og for fabrikkene, og ville ha uttak fra industriregionene i Lancashire. Inspirert av effektiviteten til de kunstige kanalene, åpnet Bridgewater-kanalen i 1759-1760. En kanal over Penninene knyttet Liverpool og Hull (via Aire og Calder-kanalen) ville gi opplagte handelsfordeler.
Et offentlig møte kom i gang ved Sun Inn i Bradford den 2. juli 1766 for å fremme byggingen av en slik kanal.[2] John Longbotham ble engasjert for undersøke og foreslå en rute. To grupper ble opprettet for å fremme et opplegg, en i Liverpool og en i Bradford.