Jan Troell (født 23. juli 1931 i Limhamn utenfor Malmö) er en svensk filmregissør, fotograf, manusforfatter og professor.
Jan Troell | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 23. juli 1931[1][2][3][4]![]() Limhamn (Malmö kommune) | ||
Beskjeftigelse | Filmregissør ![]() | ||
Nasjonalitet | Sverige | ||
Utmerkelser | 7 oppføringer
Litteris et Artibus (2005)[5]
Gullbjørnen (1968) (for verk: Ole dole doff) Sølvbjørnen for beste regi (1992) (for verk: Il Capitano – Trippelmorderen) LO:s kulturpris (Sverige) (1967)[6] Guldbaggen for kreative innsatser (1988) (sammen med: Lisbet Gabrielsson, Michal Leszczylowski)[7] Guldbaggen for beste regi (1967) (for verk: Här har du ditt liv)[8] Guldbaggen for beste regi (2001) (for verk: Så vit som en snö)[9] | ||
Troell var i utgangspunktet barneskolelærer, men begynte så smått å lage kortfilm på begynnelsen av 1960-tallet. Han ble deretter fotograf for Bo Widerberg, og i 1966 debuterte han som langfilm-regissør med filmen Här har du ditt liv, som var en adapsjon av nobelprisvinner Eyvind Johnsons bok Romanen om Olof. Denne filmen er en biografisk novelle, og handler om en arbeiderklassegutt fra Sverige i begynnelsen på 1920-tallet.
Hans neste film, Ole dole doff, kom i 1968, og med denne vant han Gullbjørnen under Filmfestivalen i Berlin.
Det verket Troell har blitt mest kjent for er de to filmene Utvandrarna fra 1971 og Nybyggerne fra 1972. Disse to filmene omhandlet svenske bønder som emigrerte til Amerika midt på 1800-tallet. I likhet med hans første film var disse to også adapsjoner, i dette tilfellet basert på Vilhelm Mobergs bøker. Utvandrarna ble nominert til flere Academy Award-priser.
Jan Troell er kjent for å være både kunstner og håndverker. Når han regisserer filmer tar han ofte del i flere roller, være seg foto og klipp. Ifølge ham selv, velger han som oftest det som «syns och känns, framför ord och argument».
I 1988 dro Troell Sverige rundt med et kamera og en båndopptager. Dette resulterte i det han selv beskriver som han viktigste verk, Sagalandet, en tre timer lang dokumentar om rikets tilstand. Han la ut på reise uten noe klart mål om hvordan han skulle få frem det han ville, nemlig det svenske folks likegyldighet til liv og natur. På 1970- og 1980-tallet gjennomgikk Sverige en intensiv moderniseringsprosess. Den tidligere etterkrigspessimismen ble byttet ut med en sterk fremtidstro, der individuell frihet, likhet og global markedshandel stod i fokus. Dette var på den tiden Norge gikk inn i den såkalte «jappe-tiden». Sverige ble et mer moderne Sverige, der sosialistisk demokratisering og humanistisk massekulturisme stod i fokus. Ut ifra dette perspektivet startet Troell, og en amerikansk psykoanalytiker, filmingen rundt om i Sverige.
Ingmar Bergmann uttalte i 1977 «Jan Troell är för mig ett alldeles äkta, stort lysande geni. Han ger sig fan på någonting och han bryr sig inte om det är publikt eller inte … Han är en oerhört märkvärdig, fullkomligt originell och djupt inspirerande regissör».
Troell ha ofte blitt stemplet som en anakronistisk regissør i forhold til andre regissører fra 1960- og 1970-tallet. Han ble en tid beskyldt for å være en alt for lavmælt regissør i forhold til andre. Samtidig har han også blitt beskyldt for å være en alt for estetisk orientert regissør. Troell lar gjerne kameraet tale for seg selv.