Delingen av India kom i kjølvannet av andre verdenskrig, i en periode da både Storbritannia og Britisk India håndterte de økonomiske problemene som var forårsaket av krigen og følgelig hadde kuttet forsvarsbudsjettet og demobilisert sine militære styrker.[1]
Hensikten til dem som ønsket seg en muslimsk stat var å komme vekk fra Britisk India, slik at man kunne gjennomføre en ren deling mellom uavhengige og likeverdige «Pakistan» og «Hindustan» når uavhengigheten fra britene først hadde blitt oppnådd.[2] Ifølge fremstående politikere som Mohammed Ali Jinnah, leder for All India Muslim League, og Jawaharlal Nehru, leder for Kongresspartiet, skulle delingen i seg selv ha resultert i fredelige relasjoner. Men delingen av Britisk India i India og Pakistan i 1947 delte ikke nasjonene langs rene religiøse linjer. Nærmere 50% av den muslimske befolkningen i Britisk India forble i India.[3] Vold på tvers av religioner, mellom hinduer, sikher og muslimer, resulterte i mellom 500000 til én million døde.[4]
Territorier som tidligere hadde vært styrt som fyrstestater, som for eksempel Kashmir og Hyderabad, var også involvert i delingen. Fyrstene av disse territoriene hadde valget mellom å slutte seg til India eller Pakistan. Pakistan og India la imidlertid hvert sitt krav på Kashmir, og dermed ble denne uenigheten den største faktoren for kommende konflikter.[5]
Den indo-pakistanske krig 1947: Denne krigen kalles også «den første Kashmirkrigen». Krigen brøt ut i oktober 1947, da maharajaen av fyrstestatenKashmir og Jammu ble presset til å forene seg med en av de to nylig uavhengige landene Pakistan eller India. Stammestyrker angrep og okkuperte fyrstestaten, noe som tvang maharajaen til å undertegne «Avtalen for tiltredelse av fyrstestaten til India» (eng. Agreement to the accession of the princely state to India). FN ble deretter invitert av India for å megle mellom de uenige partene. FN-delegasjonen insisterte på at partene måtte forvisse seg om kashmirernes oppfatning. FNs sikkerhetsråd vedtok resolusjon 47 den 21. april 1948. Krigen ble avsluttet i desember 1948 med Line of Control som delte Kashmir i territorier administrert av Pakistan (nordlige og vestlige områder) og India (sørlige, sentrale og nordøstlige områder).
Den indo-pakistanske krig 1965: Denne krigen startet etter Pakistans Operasjon Gibraltar, som hadde til hensikt å infiltrere styrker inn i Jammu og Kashmir for å fremskynde et opprør mot det indiske styret. India svarte med å iverksette et angrep på Pakistan. Den fem uker lange krigen tok livet av tusenvis av mennesker på begge sider og var vitne til det største stridsvognslaget i militærhistorien siden andre verdenskrig. Krigen endte med en FN-mandatert våpenhvile og etterfølgende utstedelse av Tasjkent-erklæringen.
Den indo-pakistanske krig 1971: Krigen var unik ved at den ikke involverte spørsmålet om Kashmir, men i stedet ble fremskyndet av krisen som bygget seg opp i det som en gang var Øst-Pakistan. Etter Operasjon Searchlight tok om lag 10 millioner bengalere i Øst-Pakistan tilflukt i nabolandet India.[6] På grunn av den forestående humanitære krisen og Indias egeninteresse i å splitte Pakistan, grep India inn i Bangladeshs frigjøringskrig som var pågående. Etter et mislykket forkjøpsangrep av Pakistan tok det til fullskala kamper mellom de to landene. Etter to uker med intense kamper overgav pakistanske styrker seg til India, og Bangladesh ble opprettet som et resultat av krigen.[7] Denne krigen har det største antallet drepte av alle indo-pakistanske konflikter til dags dato, så vel som det største antallet krigsfanger siden andre verdenskrig. Nærmere 90000 pakistanske styrker (inkludert politi og sivile) overgav seg til India.
Den indo-pakistanske krig 1999: Denne konflikten, vanligvis kjent som Kargilkrigen, var stort begrenset til områder i og rundt Kargil-distriktet i Jammu og Kashmir. Sammen med kashmirske opprørere krysset pakistanske soldater Line of Control (LoC) og okkuperte indisk territorium, hovedsakelig i distriktet Kargil. Pakistanske myndigheter trodde at landets kjernefysiske våpenlagre ville avskrekke en fullskala eskalering av konflikten, men India satte i gang en større militærkampanje for å få vekk inntrengerne.[8] På grunn av Indias militære fremrykninger og økende diplomatisk press fra utlandet, ble Pakistan nødt til å trekke sine styrker tilbake over LoC.[9]
I tillegg til krigene nevnt ovenfor har det også kommet til trefninger mellom de to nasjonene fra tid til annen. Noen av disse har vært på randen av krig, mens andre har vært små i omfang. Det var ventet at India og Pakistan skulle gå til krig mot hverandre i 1955 siden krigslignende holdninger hadde fotfeste på begge sider, men det brøt altså ikke ut en fullskala krig.
Siachen-konflikten: I 1984 iverksatte India Operasjon Meghdoot og klarte å okkupere det meste av Siachen-breen, verdens høyestliggende slagmark. Flere sammenstøt fant sted i området 1985, 1987 og 1995, da Pakistan uten hell forsøkte å fjerne India fra skansen sin.
Opprøret i Kashmir: Mellom november 1986 og mars 1987 gjennomførte India operasjon Brasstacks. Det var fryktet at denne militærøvelsen – den største av sitt slag i Sør-Asia – kunne føre til en ny krig mellom de to nabolandene. Spenningen ble høy igjen i 1990 etter at antallet militante i indisk-administrerte Kashmir økte kraftig. Et terroristangrep på det indiske parlamentet 13. desember 2001, som India ga de Pakistan-baserte terroristorganisasjonene Lashkar-e-Taiba og Jaish-e-Mohammed skylden for, utløste den indo-pakistanske trefningen 2001-2002 og brakte begge parter nær krig.
Den 14. februar drepte en person fra Jammu og Kashmir 40 medlemmer av det indiske reservepolitiet. Jaish-e-Mohammed hevdet å ha utført angrepet. Pakistan fordømte angrepet.[10]
Den 26. februar gjennomførte indiske luftstyrker på motsatt side av Line of Control i Kashmir, det første siden den indisk-pakistanske krig i 1971. Ifølge indiske kilder ble 350 drept i angrepet,[11] men dette ble avkreftet av pakistanske kilder på bakken.[12]
Den 27. februar skjøt det pakistanske luftforsvaret ned 2 indiske jagerfly. En MIG-21 og en SU-30. En av pilotene som ble nedskutt havnet i pakistansk-administrerte Kashmir og ble tatt til fange av pakistanske bakkestyrker. Han ble løslatt den 01. mars. [13]
Krigene mellom India og Pakistan har gitt kildemateriale til disposisjon for både den indiske og pakistanske film- og tv-bransjen. Bransjene i begge land har tilpasset krigens hendelser med hensyn til drama og for å tilfredsstille publikum i det enkelte land.
Filmer
Hindustan Ki Kasam, en hindikrigsfilm fra 1973 basert på Operasjon Cactus Lilly under den indo-pakistanske krigen i 1971. Regissert av Chetan Anand.
Border, en hindi krigsfilm fra 1997 basert på slaget om Longewala under den indo-pakistanske krigen i 1971. Regissert av J. P. Dutta.
LOC Kargil, en hindi krigsfilm fra 2003 basert på Kargilkrigen. Regissert av J. P. Dutta.
Lakshya, en hindi film fra 2004 delvis basert på hendelsene under Kargilkrigen. Regissert av Farhan Akhtar.
Kurukshetra, en malayalam film fra 2008 basert på Kargilkrigen. Regissert av Major Ravi.
Dramaserier
Angaar Waadi, pakistansk dramaserie regissert av Rauf Khalid.
Laag, pakistansk dramaserie regissert av Rauf Khalid.
Christophe Jaffrelot, Gillian Beaumont. A History of Pakistan and Its Origins. Anthem Press, 2004. ISBN1843311496, 9781843311492 Sjekk |isbn=-verdien: invalid character (hjelp).
Leonard, Thomas. Encyclopedia of the developing world. Taylor & Francis, 2006. ISBN0415976626, 9780415976626 Sjekk |isbn=-verdien: invalid character (hjelp).
Lyon, Peter. Conflict Between India and Pakistan: An Encyclopedia. ABC-CLIO, 2008. ISBN1576077128, 9781576077122 Sjekk |isbn=-verdien: invalid character (hjelp).