From Wikipedia, the free encyclopedia
Den gule keiser eller Huang Di (kinesisk: 黃帝, pinyin: Huáng Dì) er en legendarisk kinesisk hersker og kulturell helteskikkelse som sies å være alle kineseres stamfar. Han skal ha blitt født der dagens Xinzheng i Hunan nå er.
Som en av De tre opphøyede keisere og fem konger skal Den gule keiser ha hersket fra 2696 til 2598 f.Kr. Legenden om hans tilbaketog vestover under krigen mot den østlige keiser Chī Yóu ved slaget ved Zhuōlù betraktes som startpunktet for det han-kinesiske folk.
Blant alt Den gule keiser skal ha utrettet, er også utviklingen av prinsippene for tradisjonell kinesisk medisin. Nèijīng (Den gule keisers medisinale foretegnelse) skal angivelig ha blitt til i samarbeid med hans lege Qí Bó. Moderne historikere mener imidlertid at den ble kompilert på grunnlag av en rekke eldre kilder av en lærd som levde i brytningstiden mellom Zhou- og Han-dynastiene, mer enn 2000 år senere.
Ifølge legenden var det Den gule keisers hustru Leizu som lærte kineserne å veve silke fra silkeormene, og hans historiker Cang Jie som skal ha skapt de første kinesiske skrifttegn.