Yu Qiuli
From Wikipedia, the free encyclopedia
Yu Qiuli (kinesisk: 余秋里; pinyin: Yú Qiūlǐ; født 15. november 1914 i Ji'an i provinsen Jiangxi i Kina, død 3. februar 1999) var statsminister i Kina fra 1975 til 1982 og var medlem av Det kinesiske kommunistpartiet og Politbyrået som var en gruppe på mellom 19 og 25 personer som kontrollerte den kinesiske kommunistpartiet. Yu Qiuli var også assisterende generalsekretær i Kinas militære kommisjonen og direktør for det Generalpolitiske Department of the People's Liberation Army mellom 1982 og 1987.
Yu Qiuli | |||
---|---|---|---|
![]() Yu Qiuli i 1955. | |||
Født | 15. nov. 1914![]() Ji'an (Kiangsi, Republikken Kina) | ||
Død | 3. feb. 1999[1]![]() Beijing | ||
Beskjeftigelse | Politiker ![]() | ||
Embete | |||
Parti | Kinas kommunistparti | ||
Nasjonalitet | Kina | ||
Gravlagt | Babaoshan revolusjonære gravlund |
Ved tidspunktet for hans død hadde Yu opphørt å være en av de mest sentrale personene i den kinesiske politikkutformingen i mer enn et tiår. Men han hadde fortsatt som de fleste andre tidligere lederne i sin generasjon holdt seg godt oppdatert på de statlige anliggender ved å gjennomføre hyppige inspeksjosturer rundt omkring i landet. Han var spesielt involvert i arbeidet med å fremme økonomiene i de tidligere baseområdene for den kommunistiske geriljahæren hvorav mange fortsatt sitter fast i fattigdom.
Yus bakgrunn var typisk for en kommunistiske geriljavendte lederne. Han ble født inn i en fattig bondefamilie i 1914, tre år etter sammenbruddet av Kinas siste keiserlige dynasti. I alder av 14 år hadde han allerede deltatt i et bondeopprør. I en alder av 16 år ble han medlem av kommunistpartiet.
Yu var blant de titusener av medlemmer i geriljahæren og deres støttespillere som fra og med 1934 sluttet seg til den lange marsjen i et forsøk på å bryte gjennom de mange nasjonalistiske blokadene rundt den kommunistiske basen som lå sør i landet. I 1936 ble han så hardt skadet i armen under en trefning med forfølgende nasjonalistiske krefter at han måtte amputere armen. Under Kinas anti-japanske krig mellom 1937 og 1945 og den påfølgende borgerkrigen i Kina var Yu en ledende politisk kommissær og opplæringsoffiser i de kommunistiske styrkene.
Etter den kommunistiske seieren i 1949 ble han leder for ett militærakademi og deretter hadde han forskjellige stillinger i den sentrale militære kommandorekken som inkluderer ledelsen for den militære formuesforvaltningen. Han steg etterhvert til graden generalløytnant. I 1958 ble Yu utnevnt til å få ansvaret for petroleumsindustrien. Flyttingen skjøv ham inn i en langt mer fremtredende rolle i den nyopprettede kommunistiske regjeringen.