From Wikipedia, the free encyclopedia
Wenzel (tsjekkisk: Václav), født 26. februar 1361, død 16. august 1419, av huset Luxembourg, var konge av Böhmen fra 1378 (som Václav IV) og Det tysk-romerske rike fra 1378 til 1400.
Wenzel av Det tysk-romerske rike | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 26. feb. 1361[1][2]![]() Nürnberg | ||
Død | 16. aug. 1419[1][2]![]() Nový hrad u Kunratic | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Karlsuniversitetet i Praha | ||
Ektefelle | Joanna of Bavaria (1370–)[3] Sophie von Bayern (1389–)[3] | ||
Far | Karl IV av Det tysk-romerske rike[4] | ||
Mor | Anna świdnicka | ||
Søsken | 7 oppføringer
Johan av Görlitz
Katharina von Luxemburg Anna av Böhmen Margarethe av Böhmen Margarethe von Luxemburg Elisabeth av Luxemburg-Böhmen Sigismund av Det tysk-romerske rike (familierelasjon: halvbror på fars side) | ||
Gravlagt | St. Vitus-katedralen | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Wenzel var eldste sønn av keiser Karl IV og hans tredje hustru Anna von Schweidnitz. Ved farens død i 1378 etterfulgte han ham på Böhmens og Tysklands troner. I 1383 arvet han også Luxembourg.
Misnøye med Wenzels egenrådige styre fikk flere ganger den böhmerske adelen til å gjøre opprør mot kongen. De fikk støtte fra hans bror Sigismund av Ungarn, og lyktes både i 1394 og 1402 å ta ham til fange og tvinge ham til innrømmelser. I 1400 besluttet kurfyrstene å avsette ham som tysk konge til fordel for Ruprecht av Pfalz.
Hans strid med adelen, og med den katolske kirke ga Jan Hus’ tilhengere mulighet til å hevde seg.