From Wikipedia, the free encyclopedia
Thomas «Tommy» Harold Flowers (født 22. desember 1905 i London, død 28. oktober 1998 samme sted) var en britisk ingeniør. Under andre verdenskrig designet og bygget Flowers Colossus, verdens første programmerbare elektroniske computer, for å hjelpe britene med å løse tyske koder.
Tommy Flowers | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 22. des. 1905[1][2]![]() Poplar[2] | ||
Død | 28. okt. 1998[1][2]![]() Mill Hill[2] | ||
Beskjeftigelse | Tekniker, ingeniør, informatiker ![]() | ||
Utdannet ved | University of London (1925) (akademisk grad: ingeniørvitenskap)[2] | ||
Nasjonalitet | Storbritannia | ||
Utmerkelser | Medlem av Den britiske imperieordenen (1943)[2] Æresdoktor (deles ut av: Universitetet i Newcastle)[2] Martlesham medal (1980)[2] |
Flowers ble født i London i 1905 og var sønn av en murer.[3] Han gikk i lære som maskiningeniør, og ble deretter ingeniør i elektriske fag ved University of London.
I 1926 ble han med i telekommunikasjonsdelen av postvesenet, og fra 1930 var han forsker ved Dollis Hill i London. I 1935 giftet han seg med Eileen Margaret Green. Samme år begynte han å utforske bruken av elektroniske telefonsentraler, og innen 1939 mente han at det var mulig å gjøre dette helt elektrisk.
I 1941 ble han overført av sin sjef til Alan Turings prosjekt i Bletchley Park med å knekke tyskernes Enigma-kode. Flowers oppdrag som var å lage en dekoder ble det aldri noe av, men Turing ble imponert og sendte Flowers til Max Newman som arbeidet med William Tutte med å dekode den mer kompliserte Lorenz SZ40/42-koden.[4] Flowers designet og bygget da Colossus, en programmerbar elektrisk dekrypteringsmaskin som var klar i slutten av 1943. Colossus var fem ganger raskere og gjorde færre feil enn Newmans "Heath Robinson", et alternativt elektromekanisk system.[3]
I 1944 laget Flowers Colossus 2, som var enda raskere og lettere å bruke, og i løpet av krigen ble ti slike bygd. Maskinene hjalp til med å finne viktig informasjon før D-dagen, men etter krigen ble alle de ti maskinene plukket fra hverandre.
Flowers ble utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire i 1943.[5] Han fikk også 1000 pund for jobben med Colossus. Han delte pengene med sine ansatte og satt til slutt igjen med mindre enn det han investerte av egne penger i prosjektet. Først i 1970 ble arbeidet med Colossus allment kjent.[3]
Etter krigen gikk Flowers tilbake til postvesenet, og i 1950 lanserte han en fullelektronisk telefonsentral. Han ønsket å bygge flere programmerbare datamaskiner, men fordi slike offisielt ikke eksisterte og ingen banker hadde tro på prinsippet, fikk han ikke lån.[4] I 1964 ble han leder for utviklingen i Standard Telephones and Cables Limited. Han pensjonerte seg i 1969.
I 1977 ble Flowers æresdoktor ved Newcastle University.