![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/Solar_System_scaled_to_football_field.png/640px-Solar_System_scaled_to_football_field.png&w=640&q=50)
Titius–Bodes lov
From Wikipedia, the free encyclopedia
Titius–Bodes lov, noen ganger bare kalt Bodes lov, er en hypotese om at banene til legemer i enkelte omløpsystemer, deriblant solsystemet, er ordnet i en matematisk sammenheng. Selv om den skotske astronomen David Gregory allerede i 1715 påpekte et tilsynelatende matematisk mønster i planetenes baner, er loven oppkalt etter de to tyske astronomene Johann Daniel Titius og Johann Elert Bode. De hevdet i henholdsvis 1766 og 1772 at planetenes baneavstander i solsystemet øker geometrisk med en faktor på to.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/Solar_System_scaled_to_football_field.png/640px-Solar_System_scaled_to_football_field.png)
Oppdagelsen av planeten Uranus i 1781 syntes tilsynelatende å bekrefte hypotesen. Hypotesen var også drivkraften bak oppdagelsen av dvergplaneten Ceres i 1801, ettersom den matematiske formelen viste et tilsynelatende «gap» eller en manglende planet mellom Mars og Jupiter. Oppdagelsen av Neptun i 1846 diskrediterte loven siden banen ikke var i nærheten av den forutsagte posisjonen.
Det finnes i dag ingen anerkjent vitenskapelig forklaring på hvorfor formelen gjelder. Mange hevder at den bare er et sammentreff.