Streiken i Buvika
From Wikipedia, the free encyclopedia
Streiken i Buvika er betegnelsen på en arbeidskonflikt ved Pienes Mølle i Buvika i Skaun kommune i Trøndelag.
Konflikten varte fra 26. mars 1913 til 27. februar 1914 og grunnlaget for konflikten var at arbeiderne ved møllen gikk ut i streik etter at arbeidsgiver nektet å imøtekomme et krav om tariffavtale og lønnsøkning. Konflikten ble løst med forhandlinger, men da arbeidet skulle gjenopptas nektet arbeidsgiver å ta inn igjen alle som hadde streiket, og han ville beholde noen av streikebryterne. Det oppstod da en ny konflikt knyttet til streikebryternes situasjon.
Streikebryterne ble av møllermesteren utstyrt med våpen. Marius Folstad[1] som var sekretær i fagforeningen, ble skutt og drept av streikebryteren Alf Egset natten til 21. september 1913. I rettssaken mot ham ble Egset senere frifunnet for skyld, drapet ble betraktet som selvforsvar. Han reiste senere til Amerika der han døde 11. november 1918 av lungebetennelse. Det hevdes at reisen ble finansiert av Piene.[2] Etter drapet ble det organisert en boikott av mel fra møllen.
Arbeidsgiverforeningen truet i starten av 1914 med lockout, og LO-formann Ole Lian og arbeidsgiverforeningen forhandlet frem et kompromiss med arbeiderne. Kompromisset medførte at de streikende fikk begynne å arbeide igjen, samtidig som noen av streikebryterne fikk fortsette.
Marius Folstad ligger begravet på Buvik kirkegård, hvor en støtte til hans minne ble reist i 1933.
Musikkteaterstykket Skottet i Buvika, som handler om streiken, hadde urpremiere 1. mai 2008.