amerikansk filmskaper From Wikipedia, the free encyclopedia
Roger William Corman (1926–2024) var en amerikansk filmprodusent, regissør og skuespiller.[10] Han arbeidet for det meste med lavbudsjett B-filmer.[trenger referanse] Flere av Cormans arbeider fikk godt ry, som noen lavbudsjetts kultfilmer basert på bøker av Edgar Allan Poe.[11] Corman, som var beundret av medlemmer av den nye franske bølge og Cahiers du cinéma, ble den yngste filmmaker i 1964 som ble presentert i det franske filmbiblioteket, Cinémathèque Française,[12] så vel som British Film Institute og Museum of Modern Art. I 2009 fikk han en spesiell Æres-Oscar.
![]() | Nylig avdød: Artikkelen handler om en person som døde nylig. Slike biografier kan bli hyppig endret og oppdatert. Les som vanlig Wikipedia med kritisk sans. |
Roger Corman | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Roger William Corman 5. apr. 1926[1][2][3][4] ![]() Detroit[5] | ||
Død | 9. mai 2024[6]![]() Santa Monica[6][7] | ||
Beskjeftigelse | Filmregissør, manusforfatter, filmprodusent, fjernsynsskuespiller, filmskuespiller ![]() | ||
Utdannet ved | Stanford University (–1947) (akademisk grad: Bachelor of Science, studieretning: industriell økonomi) Beverly Hills High School | ||
Ektefelle | Julie Corman (1970–2024) (avslutningsårsak: personens død) | ||
Søsken | Gene Corman | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Utmerkelser | Stjerne på Hollywood Walk of Fame Inkpot Award (1995)[8] Æres-Oscar (2010)[9] Premio Máquina del Tiempo (1998) | ||
Aktive år | 1954–2024 | ||
IMDb | IMDb | ||
Corman ga mange unge filmregissører en start, slik som Francis Ford Coppola, Ron Howard, Martin Scorsese og James Cameron.[13] Han hjalp flere skuespillere i starten på sin karriere, som Peter Fonda og Jack Nicholson.[13]
Corman hadde tidvis mindre roller i filmer, inklusive The Silence of the Lambs, The Godfather Part II, Apollo 13, The Manchurian Candidate (2004) og Philadelphia. En dokumentar om Cormans liv og karriere med tittelen Corman's World: Exploits of a Hollywood Rebel hadde premiere på filmfestivalen Sundance og Cannes Film Festival i 2011, regissert av Alex Stapleton. Filmens TV-rettigheter ble kjøpt av A&E IndieFilms etter en fremvisning på Sundance.[14]
Corman ble født i Detroit i Michigan som sønn av Anne (født High) og William Corman, en ingeniør.[15][16] Rogers bror, Eugene Harold «Gene» Corman, har også produsert flere filmer, noen ganger sammen med Roger.[16] Corman og hans bror ble døpt i morens katolske tro.[17] Corman gikk på Beverly Hills High School og så Stanford University for å studere industrifag. Mens han gikk på Stanford, vervet Corman seg til et av Marinens treningsprogrammer. Etter andre verdenskrigs slutt returnerte Corman til Stanford og fikk en grad i industriteknikk i 1947.[18]. I 1948 arbeidet han en kort tid for U.S. Electrical Motors i Los Angeles, men hans karriere som ingeniør varte bare fire dager. Han sa til sin sjef: «I've made a terrible mistake.»[19]
Siden Corman var mer interessert i film, fant han arbeide ved 20th Century Fox, først på kontoret hvor han sorterte posten. Han arbeidet seg opp til å bli korrekturleser. Det eneste han likte ved dette arbeidet, var at det gav ham ideer om hva som ble filmet: Farlig rykte med Gregory Peck. Siden Corman ikke fikk noen anerkjennelse, forlot han Fox og bestemte seg for å arbeide alene med film. Ved hjelp av forsvarets etterutdannelse, den såkalt GI Bill (hvor forsvaret finansierte soldaters etterutdannelse), studerte Corman engelsk litteratur ved Oxford University. Han reiste så til Los Angeles hvor han starte sin filmkarriere i 1953 som produsent og manusforfatter og senere som regissør i 1955.
Corman begynte å regissere filmer midt på 1950-tallet, inklusive Swamp Women (1955). I de første årene produserte han opp til ni filmer i året. Hans raskeste film var kanskje The Little Shop of Horrors (1960), som det sides ble spilt inn på to dager og en natt.[20] Sannsynligvis hadde han veddet på at han kunne filme hele filmen på mindre enn tre dager.[trenger referanse] En annen variant av historien er at han hadde leid studio for en måned og fullførte den på tre dager, for å kunne bruke studioet til en ny film. (Dette er en variasjon av historien bak 1963-tallets The Terror, som ble filmet like raskt. I denne filmen medvirket Boris Karloff og Jack Nicholson.)
I tillegg til å produsere og regissere filmer for American International Pictures (AIP), finansierte Corman også delvis andre lavbudsjettfilmer for andre selskaper. I 1959 startet Corman sammen med sin bror Gene, selskapet Filmgroup. Et selskap som produserte eller formidlet, lavbudsjett sort/hvitt-filmer for dobbelt forestilling på drive in kinoer. Da han fant at dette ikke var så vellykket som fargefilm, gikk Corman tilbake til AIP,[21] og Filmgroup opphørte i 1962.
Cormans største bragd som regissør var hans serie med Edgar Allan Poe-filmer som kom mellom 1959 og 1964. Basert på Poes arbeider lagde American International Pictures, mest i samarbeid med manusforfatter og scenekunstner Richard Matheson, en serie på åtte filmer, nemlig House of Usher (1960), The Pit and the Pendulum (1961), The Premature Burial (1962), Tales of Terror (1962), The Raven (1963), The Haunted Palace (1963), The Masque of the Red Death (1964) og The Tomb of Ligeia (1964). Alle med Vincent Price, unntatt The Premature Burial. Andre Poe-filmer ble laget av AIP sent på 1960-tallet og tidlig på 1970-tallet, i regi av andre med Price i hovedroller.
Corman arbeidet sammen med designer Daniel Haller og fotograf Floyd Crosby i serien. Andre som deltok var fotograf Nicolas Roeg (i Masque), manusforfatter Robert Towne og Charles Beaumont, samt skuespillerne Ray Milland, Basil Rathbone, Hazel Court, Barbara Steele, Debra Paget og Peter Lorre. Etter The Raven var ferdig skal Corman ha innsett at han fortsatt hadde dager til overs før settet kunne rives, og så begynte han på en annen film, The Terror (1963), med samme stab.
Han regisserte en av William Shatners tidligste hovedroller i The Intruder (a.k.a. The Stranger, 1962). Basert på en novelle av Charles Beaumont ble filmens kostnad omtrent 80 000 dollar.[22] Den er kjent for sin behandling av raseskille og borgerrettigheter.[23]
Sent på 1960-tallet ga Corman og hans filmer en stemme til kulturen i tiden. I 1966 gjorde Corman sin første biker-film med The Wild Angels. Her medvirket Peter Fonda og Nancy Sinatra, og den ble vist som første film på Filmfestivalen i Veneza i 1966. I 1967 innledet The Trip, skrevet av Jack Nicholson og med Peter Fonda og Dennis Hopper i hovedrollene. Dette var starten på en psykedelisk filmsjanger sent på 1960-tallet, og den ble det amerikanske bidraget til Cannes det året. Joan Didion sa hun gikk for å se The Wild Angels fordi: "det var noen nyheter på lerretet som jeg ikke fikk i New York Times. Jeg begynte å tro jeg så noe av fremtiden."[24]
I 1970 etablerte Corman New World Pictures som ble et lite, uavhengig produksjonsnett og studio,[25] som distribuerte svært mange kultfilmer som Women in Cages (1971), Death Race 2000 (1975), Rock 'n' Roll High School (1979), Galaxy of Terror (1981), Children of the Corn (1984) og en film med Joe Dante, Piranha (1978).[26] Cormans distribusjonsnett brakte mange utenlandske filmer til det amerikanske publikummet for første gang, inklusive filmer av Ingmar Bergman, François Truffaut, Federico Fellini og Akira Kurosawa. I løpet av en tiårsperiode vant New World Pictures flere Oscar for beste utenlandske film enn alle andre studioene til sammen. Corman solgte til slutt New World til en gruppe investorer i 1983 og dannet senere Concorde Pictures and New Horizons.[27] Cormans ultimate film som han regisserte var Von Richthofen and Brown (1971). Corman hadde alltid ønsket å lage en film fra flymiljøet siden han hadde gledet seg over modellfly som ung gutt. Han gikk så enda en gang tilbake til Frankenstein Unbound (1990). Til sammen har Roger Corman produsert over 300 filmer og regissert mer enn 50.
I 2009 produserte og regisserte Corman sammen med regissør Joe Dante serien "Splatter" for Netflix.[28] Protagonisten i filmen er portrettert av Corey Feldman,[29] og historien omhandler rock-and-roll legenden Johnny Splatter.[30] Han begynte også å lese kommentarene i reklamefilmen for Dantes fjernsynsserie Trailers From Hell.[31]
Corman produserte filmen Dinoshark i 2010 og Dinocroc vs. Supergator for en kabelkanal, Syfy cable television channel.[32] Dinoshark hadde premiere 13. mars 2010.[33] Sharktopus, en annen Sci Fi-produksjon, hadde premiere i september 2010.[34]
I 1964 søkte Julie Halloran for en jobb hos Corman. Som Corman har sagt "I hired another girl and asked Julie for a date." Etter mer enn seks års forelskelse, ble de gift i 1970.[35] De bosatte seg i Sør-California og fikk fire barn.
Flere av de regissører og produsenter som har arbeidet sammen med Corman oftest tidlig i sin karriere, inklusive Francis Ford Coppola, Martin Scorsese, Ron Howard, Peter Bogdanovich, Armondo Linus Acosta, Paul Bartel, Jonathan Demme, Donald G. Jackson, Gale Anne Hurd, Carl Colpaert, Joe Dante, James Cameron, John Sayles, Monte Hellman, George Armitage, Jonathan Kaplan, George Hickenlooper, Curtis Hanson, Jack Hill, Robert Towne, Michael Venzor og Timur Bekmambetov har alle uttalt at Cormans innflytelse lærte dem mange triks innen filmproduksjon.[40] I bonusdelen til DVD-en av The Terminator, sier James Cameron: "I trained at the Roger Corman Film School." Den britiske regissøren Nicolas Roeg jobbet som filmfotograf på The Masque of the Red Death.[41] Cameron, Coppola, Demme, Hanson, Howard og Scorsese har alle vunnet en Oscar. Howard skal ha blitt fortalt av Corman: "If you do a good job on this film, you will never have to work for me again".
Mange av Cormans elever har gitt sin mentor ære i sine filmer ved å gi ham cameo-rolle i filmen, slik som Malin i The Godfather Part II,[42] The Silence of the Lambs,[43] Apollo 13,[40] og så sent som i Demmes Rachel Getting Married fra 2008.[44]
Navn | Første Corman-film | År | Kreditert som |
---|---|---|---|
George Armitage | Gas-s-s-s | 1970 | forfatter, medprodusent, cast member |
Paul Bartel | Death Race 2000 | 1975 | regissør |
Timur Bekmambetov | The Arena | 2001 | regissør |
Peter Bogdanovich | Voyage to the Planet of Prehistoric Women | 1968 | regissør, cast member |
James Cameron | Battle Beyond the Stars | 1980 | art direction, visuelle effekter |
Francis Ford Coppola | Battle Beyond the Sun | 1962 | regissør (scener i den amerikanske versjonen) |
Joe Dante | Hollywood Boulevard | 1976 | medregissør, editor |
Jonathan Demme | Angels Hard as They Come | 1971 | forfatter, produsent |
Curtis Hanson | The Dunwich Horror | 1970 | medforfatter |
Monte Hellman | Beast from Haunted Cave | 1959 | regissør |
Jack Hill | The Terror | 1963 | forfatter |
Ron Howard | Grand Theft Auto | 1977 | regissør |
Gale Anne Hurd | Humanoids from the Deep | 1980 | produksjonsassistent |
Jonathan Kaplan | Night Call Nurses | 1972 | regissør, editor |
Nicolas Roeg | The Masque of the Red Death | 1964 | filmfotograf |
John Sayles | Piranha | 1978 | forfatter |
Martin Scorsese | Boxcar Bertha | 1972 | regissør |
Robert Towne | Last Woman on Earth | 1960 | forfatter, cast member |
IMDB krediterer Corman med 55 regisserte filmer og om lag 385 produserte filmer fra 1954 til 2008, også mange han ikke er kreditert for (samsvarer med hans rolle som leder av sitt eget produksjonsselskap, New World Pictures fra 1970 til 1983). Corman har også fått betydelig kreditt som manusforfatter og skuespiller.[45]
I 2010 startet Roger Corman Shout! Factory for å utgi nye DVD- og Blu-ray-utgaver av Corman produksjoner under varemerket Roger Corman's Cult Classics. Utgivelsene er konsentrert om filmer fra 70- og 80-tallet som han produserte gjennom New World, heller en de han regisserte. Disse utgivelsene omfatter bl.a. Rock 'n' Roll High School, Death Race 2000, Galaxy of Terror, Forbidden World og Piranha, men ytterlige titler følger.[46]