Partito Popolare Italiano (1994–2002)
From Wikipedia, the free encyclopedia
Partito Popolare Italiano (det «italienske folkeparti», PPI) var et italiensk kristeligdemokratisk parti som eksisterte mellom 1994 og 2002. PPI etterfulgte partiet Democrazia Cristiana i januar 1994.
Kildeløs: Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. (10. okt. 2015) |
- For partiet med samme navn som var aktiv i perioden 1919-1926, se Partito Popolare Italiano (1919-1926).
Partito Popolare Italiano | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Land | Italia | ||
Grunnlagt | 22. januar 1994 | ||
Nedlagt | 24. mars 2002 | ||
Forgjenger | Democrazia Cristiana | ||
Hovedkvarter | Roma | ||
Ideologi | Kristendemokrati Kristelig sosialisme | ||
Politisk posisjon | Sentrum | ||
Nettsted | www.popolari.it | ||
Partiets første leder var Mino Martinazzoli, som ble etterfulgt av Rocco Buttiglione i juni 1994, etter at partiet led et omfattende nederlag ved valgene i april samme år. Partiet hadde da dannet en mislykket allianse med Patto Segni under betegnelsen Patto per l'Italia.
I 1995, når Buttigliones forslag om å slutte seg til høyrekoalisjonen (bestående av Forza Italia (FI), Alleanza Nazionale (AN) og Centro Cristiano Democratico (CCD)) ble avvist av partiets landsmøte, forlot Buttiglione, sammen Roberto Formigoni og Gianfranco Rotondi, partiet, og dannet Cristiani Democratici Uniti (CDU), noe som førte til at venstresiden i det gamle DC fikk full kontroll over PPI.
Ved valget i 1996 dannet partiet en liste (PPI-UD-PRI-SVP per PRODI) sammen med Antonio Maccanicos l'Unione Democratica (UD), Partito Repubblicano Italiano (PRI) og Südtiroler Volkspartei (SVP). Listen var en del av Oliventrekoalisjonen og fikk 6,8 % oppslutning ved valgene. PPI ble representert i Romano Prodis regjering med tre ministre: Beniamino Andreatta som forsvarsminister, Rosy Bindi som helseminister og Michele Pinto som landbruksminister.
Ved valget til Europaparlamentet i 1999 led PPI under konkurranse fra i Democratici, et nydannet sentrumsparti etablert av Romano Prodi og hans allierte, l'Unione Democratica (UD), samt andre mindre grupperinger. PPI fikk kun 4,3 %, mot det nydannede partiets 7,7 %.
Oktober 2000 ble det avgjort at PPI, i Democratici, Unione Democratici per l'Europa (UDEUR) og Lamberto Dinis Rinnovamento Italiano skulle danne en felles liste under betegnelsen La Margherita (Tusenfryd) i den hensikt å stille til valget i 2001. Partiet fikk en oppslutning på 14,5 %, kun to prosentpoeng mindre enn Democratici di Sinistra.
På en kongress i februar 2002 ble det avgjort at man skulle gå et skritt videre og etablere et parti, under navnet Democrazia è Libertà - La Margherita (DL) av den tidligere felleslista. UDEUR ble imidlertid stående utenfor det nye partiet. Det var en periode usikkerhet om det nye partiet ville forbli en del av Oliventrekoalisjonen, men etter at det ble bestemt at Romano Prodi skulle være koalisjonens kandidat ved parlamentsvalget i 2006, ble det avgjort at de skulle forbli en del av koalisjonen.