Paavo Haavikko
finsk poet / From Wikipedia, the free encyclopedia
Paavo Haavikko (født 25. januar 1931 i Helsingfors, død 6. oktober 2008 i Helsingfors[9]) var en finsk forfatter av prosa, dikt og drama.
Paavo Haavikko | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Paavo Juhani Haavikko 25. jan. 1931[1][2][3][4] ![]() Helsingfors | ||
Død | 6. okt. 2008[2][4][5][6]![]() Helsingfors | ||
Beskjeftigelse | Lyriker, skribent, dramatiker, forlegger ![]() | ||
Ektefelle | Marja-Liisa Vartio (1955–1966) Ritva Haavikko (1971–2008) | ||
Nasjonalitet | Finland | ||
Gravlagt | Sandudds begravningsplats[7] | ||
Utmerkelser | 8 oppføringer
Samuli Paronen-prisen (2008)
Neustadtprisen (1984)[8] America Award in Literature (2007) Pro Finlandia (1967) Aleksis Kivi-prisen (1966) Eino Leino-prisen (1963) Svenska Akademiens nordiske pris (1993) Æresdoktor ved universitetet i Helsinki | ||
Haavikko debuterte som forfatter i 1951 med diktsamlinga Tiet etäisyyksiin. I 1960 ga han ut teaterstykket Münchhausen. Novellesamlinga Lasi Claudius Civiliksen salaliittolaisten pöydällä (1964) vakte oppsikt i litterære kretser. Teaterstykket Sulka (1970) ble møtt med interesse.[trenger referanse] Paavo Haavikko skrev også aforismer, og libretto til de finske operaene Ratsumies (1974) og Kuningas lähtee Ranskaan (1984), begge av Aulis Sallinen. Hans lyriske forfatterskap har blitt beskrevet som forsøk på å finne uttrykk for det ubehagelige[10] og paradoksale.[11]
Han skrev Urho Kekkonens memoarer Vuosisatani i 1981 og tre binds selvbiografi: Yritys omaksikuvaksi (1987), Vuosien aurinkoiset varjot (1994) og Prospero (1995).
Haavikko arbeidet som eiendomsmegler i et familieeid selskap før han i 1967 ble ansatt i forlaget Otava, her ble han sjef for litterær avdeling der han sluttet i 1983. Drev senere det egne forlaget Art House. Han var først gift med forfatteren Marja-Liisa Vartio (1924–1966) og senere med Ritva Rainio.