From Wikipedia, the free encyclopedia
En musikkarbeidsstasjon, også kalt DAW (Digital Audio Workstation), er en type programvare eller dedikert system primært konstruert for å ta opp, redigere og spille av digital lyd.[1] Den har i stor grad erstattet analoge/digitale båndopptakere, samt fysisk lydeffektprosessering og miksekonsoller.[2]
Digital lyd (PCM) kan spores tilbake til 1930-tallet når Bell Labs lyktes i å digitalisere et analogt signal. Den første digitale lydopptakeren kom imidlertid ikke før i 1975 og ble utviklet av Soundstream. Fairlight slapp i 1979 sin CMI (Computer Musical Instrument) som var svært viktig for utviklingen av harddiskbaserte opptakssystemer. Dette systemet hadde også en grafisk sequencer som fungerte i sanntid kalt Page R, en teknologi som kan sees på som en forgjenger til MIDI.[3]
Den digitale musikkarbeidsstasjonen har sitt opphav fra 1983 når MIDI-teknologien ble lansert.[4] Dette er en kommunikasjonsprotokoll som gjør det mulig for musikkinstrumenter, datamaskiner og annet utstyr å snakke med hverandre ved hjelp av et felles og universalt akseptert språk.[5] De dominante datamaskinprodusentene på denne tiden (blant annet Atari og Commodore 64) slapp snart programvare for sekvensering (Sequencer) som gjorde det mulig for musikere å ta opp MIDI-data direkte på datamaskinen.[2] I 1986 slapp Steinberg det som blir sett på som forløperen til den moderne musikkarbeidsstasjonen, Pro-24. Denne gjorde det mulig å ta opp 24 MIDI-spor, kvantisere MIDI og editere notene. I 1989 slapp samme selskap programvaren Cubase (versjon 1.0) som fortsatt eksisterer i dag (versjon 10).[6] Samme år lanserte selskapet Digidesign (nå Avid) Sound Tools som gjorde det mulig å ta opp digital lyd direkte på en datamaskin. På grunn at at datidens maskiner ikke hadde tilstrekkelig med prosessorkraft var det nødvendig å bruke en ekstern DSP for å kunne prosessere lyden.[7] Selskaper som Opcode benyttet seg også av Digidesign sin DSP og slapp Studio Vision som var det første programmet som gjorde det mulig å redigere både MIDI og lyd. Også Cubase Audio Mac tok i bruk teknologien til Digidesign. Digidesign ga ut oppfølgeren til Sound Tools, Pro Tools, i 1991 som i dag er bransjestandard.[2]
Det neste store gjennombruddet kom senere i 1991 når Steinberg ga ut Cubase Audio for Atari Falcon. Dette var det første programmet som brukte datamaskinens innebygde DSP og krevde ingen ekstern hardware.[6] Steinberg stod også for å utvikle teknologien bak VST (Virtual Studio Technology) som ble gjort tilgjengelig for publikum i Cubase VST i 1996. Med VST ble det mulig å bruke f.eks. EQ, lydeffekter og automatisering i sanntid. Denne teknologien har vært svært delaktig i å gjøre analoge systemer mer eller mindre overflødige.[2][6] VSTi som ble lansert i 1999 gjorde det også mulig å bruke virtuelle instrumenter i sanntid.[8] VST og VSTi la det siste grunnlaget for den moderne musikkarbeidsstasjonen, og selskaper som Avid (RTAS/AAX)[9] og Apple (AU)[10] utviklet sine egne versjoner av teknologien.
Det er store forskjeller på hvilken funksjonalitet ulike musikkarbeidsstasjoner tilbyr, men de mest grunnleggende er:
Program | Plattform | Utvikler |
---|---|---|
FL Studio | PC/Mac/iOS/Android | Image-Line |
Studio One | PC/Mac | Presonus |
Ableton Live | PC/Mac | Ableton |
Reaper | PC/Mac/Linux | Cockos |
Cubase | PC/Mac/iOS/Android | Steinberg |
Logic Pro | Mac | Apple |
Reason | PC/Mac | Reason Studios |
Bandlab | PC | Cakewalk |
Bitwig Studio | PC/Mac/Linux | Bitwig |
Pro Tools | PC/Mac | Avid |
Garageband | Mac/iOS | Apple |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.