italiensk historiker, skribent, prest og bibliotekar From Wikipedia, the free encyclopedia
Ludovico Antonio Muratori (født 21. oktober 1672 i Vignola utenfor Modena, død 23. januar 1750 i Modena) var en italiensk katolsk prest, historiker, bibliotekar og arkivar.
Ludovico Antonio Muratori | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 21. okt. 1672[1][2][3][4]![]() Vignola | ||
Død | 23. jan. 1750[1][2][3][4]![]() Modena[5] | ||
Beskjeftigelse | Historiker, skribent, katolsk prest, bibliotekar, arkivar, filosof, numismatiker ![]() | ||
Utdannet ved | Università degli Studi di Modena e Reggio Emilia | ||
Gravlagt | Chiesa di Santa Maria della Pomposa | ||
Medlem av | Royal Society (1717–) Arcadian Academy Accademia della Crusca | ||
Utmerkelser | Fellow of the Royal Society | ||
Ludovico Antonio Muratori kom fra en bondefamilie. Han oppviste stor læreiver allerede i barndommen, noe han forteller om i en selvbiografi fra 1731. Etter sitt grammatikkstudium ved en jesuittskole absolverte han sin pubblico studio ved Universitetet i Modena og tok eksamener der i 1692 i fagene filologi og rettsvitenskap og i 1694 i filosofi.
I 1694 ble han presteviet. Muratori ble i 1695 konservator ved det ambrosianske bibliotek i Milano samt i 1700 hertuglig bibliotekar og arkivar i Modena. Hans første publikasjon var Anecdota Latina ex Ambrosianæ Bibliothecæ codicibus (2 bind, Milano, 1697–98), fulgt av to nye bind (Padova, 1713). Ved sin flittige forskning i arkiver og biblioteker gav han viktige bidrag til flere vitenskapsgrener, særlig til bibeleksegesen (han publiserte blant annet det etter ham oppkalte Canon Muratorii som inneholdt en tidlig oversikt over den nytestamentlige kanon). Han han lot publisere sitt funn i år 1740,[6] imidlertid i første hånd ikke for å offentliggjøre en meget tidlig bibelkanon, men som et eksempel på det meget sjuskete vis man kopiere håndskrifter på i middelalderen.[7]
Av Muratoris skrifter kan nevnes Rerum italicarum scriptores præcipui (25 bind, 1723–51), Antiquitates italicæ medii ævi (seks bind, 1738–42), Novus thesaurus veterum inscriptionum (fire bind, 1739–42) og Annali d'Italia (12 bind, 1744–49). En større samling av hans arbeider utkom i 48 bind 1790–1810. Hans brevveksling (Epistolario di Ludovico Antonio Muratori) ble utgitt av Matteo Campori (flere bind, 1901 ff.). Hans bidrag til Italias historie var særlig viktig.
Han kom mot slutten av sitt liv i konflikt med jesuittene for frisinnede ytringer om visse religiøse spørsmål. Til tross for dette, og for at også på kirkepolitikkens område hadde oppfatninger som stred mot de romerske, var han satt pris på i den katolske kirkes høyeste kretser, noe som fremgår av korrespondansen med pave Benedikt XIV og kardinal Giovanni (Gian) Vincenzo Antonio Ganganelli, den senere pave Klemens XIV.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.