From Wikipedia, the free encyclopedia
Henry Van de Velde (født 3. april 1863 i Antwerpen i Belgia, død 15. oktober 1957 i Zürich i Sveits) var en belgisk maler, arkitekt og interiørarkitekt. Van de Velde og Victor Horta betraktes som to av de mest betydningsfulle grunnleggerne av og representantene for stilarten art nouveau i Belgia.
Henry van de Velde | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 3. apr. 1863[1][2][3][4]![]() Antwerpen[5][6] Antwerpen[7] | ||
Død | 25. okt. 1957[2][3][7][6]![]() Zürich[8][6] Oberägeri[7] | ||
Beskjeftigelse | Arkitekt, designer, kunstmaler, universitetslærer, ingeniør, interiørarkitekt, smykkedesigner, møbeldesigner ![]() | ||
Utdannet ved | Koninklijke Academie voor Schone Kunsten van Antwerpen Universitetet i Gent | ||
Ektefelle | Maria Van de Velde | ||
Nasjonalitet | Belgia[7][9][6][10] Tyskland | ||
Gravlagt | Tervuren Communal Cemetery | ||
Medlem av | Deutscher Werkbund Les XX (1888–) | ||
Felt | design[11] arkitektur[11] | ||
Periode | Art nouveau, modernisme | ||
Kjente verk | Boekentoren, Kröller-Müller-museet, Villa Bloemenwerf, National Institute for Technical Education Leuven | ||
Beskyttere | Universitetet i Gent | ||
Henry van de Velde var det sjette barnet i en søskenflokk på åtte. Faren, den velstående apotekeren Guillaume Charles van de Velde, organiserte også festivaler for kjente internasjonale komponister.
I 1882 studerte Henry van de Velde maleri i Antwerpen hos Charles Verlat. I 1884-1885 fikk han undervisning hos portrettmaleren Émile Auguste Carolus-Duran i Paris.
Han malte i neo-impressionistisk stil; i 1889 ble han medlem av den Brüssel-baserte kunstnergruppen «Les Vingt» (De tyve), som også omfattet billedhuggeren Auguste Rodin og malerne James Ensor og Paul Signac.
I 1892 ga han opp malerkunsten og henga seg til dekorasjon og arkitektur. Han eget hus, Bloemenwerf i Uccle, var inspirert av arts and crafts-bevegelsen. Han tegnet også interiører og møbler for den innflytelsesrike utstillingen "Art Nouveau", som ble organisert av Samuel Bing i Paris i 1895. Van de Velde var en av de første arkitektene og møbelformgiverne som arbeidet i den abstrakte stilen med svungne linjer som kom til å kjennetegne art nouveau.
I 1907 ble han invitert til Trondheim for å designe et kontor ved Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum; rommet er bevart og er i dag et av museets permanente attraksjoner.
Omkring århundreskiftet tegnet Van de Velde flere bygninger i Tyskland, deriblant Folkwang Museum i Hagen (i dag huser bygningen Karl Ernst Osthaus-Museum). Han ble også grunnleggeren av Kunstgewerbeschule og kunstakademiet i Weimar, forløperen til Bauhaus-skolen som ble videreutviklet av Walter Gropius. Dessuten var Van de Velde nært knyttet til Deutscher Werkbund.
Under første verdenskrig bodde han i Sveits og i Nederland, hvor han tegnet Kröller-Müller Museum i Otterlo. Fra 1926 til 1936 var Van de Velde professor ved Universitetet i Gent, hvor han ble arkitekt for universitetsbiblioteket (det såkalte Boekentoren eller Boktårnet).