From Wikipedia, the free encyclopedia
En healer eller helbreder er en person som oppleves å være i stand til å helbrede andres fysiske og psykiske lidelser gjennom virkemidler som står utenfor den alminnelige forskningsbaserte medisin.
Nøyaktighet: her er listet opp et spekter av begrep, med delvis sammenblanding av mål og virkemiddel. (f.eks. Eksorsisme) |
Ulike healere bruker ulike virkemidler og har ulike målsettinger: håndspåleggelse, fjernhealing, krystallterapi, akupunktur, akupressur, fotsoneterapi, gjennom seksuell aktivitet, eksorsisme, fargeterapi, kanalisering av lys, kanalisering av Den hellige ånd eller andre guddommer, magi, voodoo, formularer, urter med mer.
Mange religioner anerkjenner prinsippet om helbredelse via overnaturlige virkemidler, men avviser likevel mye av de aktivitetene som presenteres som healing. Det som i vesten omtales som healing, kan sies å være en sammenblanding av ulikt religiøst tankegods, herunder Buddhisme og ulike nyreligiøse retninger, som for eksempel New Age. Ut fra et slikt perspektiv skiller healing seg til en viss grad fra det man omtaler som healing i mer tradisjonelle religioner eller såkalte naturreligioner.
Det vil vanligvis være ulike oppfatninger om hvor vellykket en healers virksomhet er, og ofte er det også ulike oppfatninger om hvorvidt en healer er uegennyttig, eller har et profittmotiv. Mange healere hevder også at deres virksomhet i stor grad kan erstatte skolemedisin og psykiatri, og mange pasienter tror så fullt og fast på det healere hevder at de i visse tilfeller ikke oppsøker lege eller sykehus for behandling av alvorlige sykdommer, som healeren hevder han kan kurere.[1]
Mange healere kombinerer sine virkemidler med en beroligende eller overbevisende personlighet, og det er også rimelig å anta at placeboeffekten, eller mobilisering av pasientens egne ressurser, er medvirkende i mange vellykkede saker.[2]