![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/60/Dundee_from_Tay.jpg/640px-Dundee_from_Tay.jpg&w=640&q=50)
Firth of Tay
From Wikipedia, the free encyclopedia
Firth of Tay (skotsk-gælisk Linne Tatha) er en fjord eller dyp vik (skotsk firth) i Skottland mellom områdene Fife, Perth and Kinross, byen Dundee og området Angus inn til Skottlands største elv i henhold til vannstrøm, elven Tay, derav navnet Firth of Tay, bokstavelig «elven Tays fjord». Fjorden har en maksimal bredde på 4,8 km ved Invergowrie.[1]
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/35/Firthoftaymap.png/320px-Firthoftaymap.png)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Mugdrum.jpg/320px-Mugdrum.jpg)
To broer krysser fjorden, Tay vegbro og Tay jernbanebro.[2]
Det er en betydelig øy i Firth of Tay, den myrlendte Mugdrum Island.[3]
Firth of Tay og elven Eden Estuary ble den 28. juli 2000 utpekt som et «Ramsarsted» i henhold til Ramsar-konvensjonen, en internasjonal avtale for bevaring og bærekraftig bruk av våtmarker.
Det er et sund i Antarktis som også kalles for Firth of Tay, oppdaget i 1892–1893 av kaptein Thomas Robertson fra Dundee Hvalfangstekspedisjon, og navnga sundet etter det i Skottland.[4] Han døpte også øya Dundee Island etter den fremste byen i det skotske sundet.[5]