From Wikipedia, the free encyclopedia
Det liberale parti (engelsk: The Liberal Party) var et politisk parti som på 1800-tallet og frem til 1922 var sammen med Det konservative parti det ene av de to store partiene i Storbritannia.[1] Partiet oppsto fra en allianse mellom whiggene og frihandelsfraksjonen peelitterne og den løse parlamentariske grupperingen karakterisert som de radikale. Disse grupperingene var sympatisk innstilt til idealene til den amerikanske og franske revolusjon i 1850-årene. Ved slutten av 1800-tallet hadde Det liberale partiet dannet fire regjeringer under William Gladstone.[2] Til tross for at det delte seg over stridsemnene som irske selvstryre (Home Rule), kom partiet tilbake i 1906 med en overveldende valgseier. Det britiske arbeiderpartiet (Labour) overtok deretter Det liberale partiets rolle som den fremste motstander av de konservative.
Det liberale parti | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Land | Storbritannia | ||
Grunnlagt | 1859 | ||
Nedlagt | 1988 | ||
Forgjenger | Whig | ||
Etterfølger | Liberaldemokratene, Det liberale parti | ||
Ideologi | Klassisk liberalisme (1859–1894) sosialliberalisme (1894–1988) | ||
Politisk posisjon | Sentrum | ||
De liberale gikk i 1988 sammen med sosialdemokratene og dannet det moderne partiet Liberaldemokratene. En mindre gruppe i det liberale partiet motsatte seg partisammenslutningen og grunnla et nytt parti som overtok navnet «Liberal Party». Dette partiet har imidlertid fått marginal oppslutning.
Fremstående intellektuelle assosiert med Det liberale partiet er blant annet filosofen John Stuart Mill, økonomen John Maynard Keynes, og samfunnsreformatoreren William Beveridge.
Det liberale partiet utviklet seg fra det gamle whigpartiet, som hadde sin opprinnelse i en aristokratisk gruppering under Karl II og Jakob II. Whigene ønsket å redusere kongens makt og styrke parlamentet. Til å begynne med var nok denne maktkampen mer motivert av egeninteresse enn av idealisme, men etter hvert kom de mer idealistiske til å kjempe for mer demokrati av mer idealistiske grunner. Dette gjaldt særlig Charles James Fox og hans «disippel» og etterfølger, Charles Grey. Greys regjering bidro blant annet til å avskaffe slaveriet, samt å utvide stemmeretten (Reformakten). Denne reformen bidro, paradoksalt nok, til at partiet gradvis gikk i oppløsning og ble erstattet av det Det liberale partiet, der mange «whiger», men også en del frihandelsvennlige «toryer», samlet seg. Den formelle grunnleggelsen av det liberale partiet dateres vanligvis til 1859. William Ewart Gladstone dannet sin første regjering i 1868.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.