From Wikipedia, the free encyclopedia
Daniel Barenboim (født 15. november 1942 i Buenos Aires) er en argentinsk og israelsk pianist og dirigent. Hans foreldre er russiske jøder. Han har argentinsk, israelsk, palestinsk og spansk statsborgerskap.[24] Han behersker spansk, hebraisk, engelsk, fransk, italiensk og tysk flytende.[25]
Daniel Barenboim | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 15. nov. 1942[1][2][3][4]![]() Buenos Aires[5] | ||
Beskjeftigelse | Pianist, dirigent, sjefdirigent ![]() | ||
Utdannet ved | Mozarteum Accademia Musicale Chigiana | ||
Ektefelle | Jacqueline du Pré (1967–1987) Elena Bashkirova (1988–) | ||
Nasjonalitet | Argentina[6] Israel[7] Spania[6] Palestina[6] | ||
Medlem av | American Academy of Arts and Sciences | ||
Utmerkelser | 37 oppføringer
Storoffiser av Æreslegionen
Kommandørridder av Order of the British Empire Stort fortjenstkors med stjerne og skulderbånd av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (2013) Ernst-Reuter-Plakette (2013) Bruno Kreiskys menneskerettspris Fyrsten av Asturias' pris for enighet (2002) Wolf-prisen (kunst) (2004) Praemium Imperiale (2007)[8][9] Léonie Sonnings musikkpris (2009)[10] Pour le Mérite for vitenskap og kunst (2015)[11] Hessischer Friedenspreis (2006) Otto Hahns fredsmedalje (2010)[12] Prize Franco Abbiati Italian Music (2013) Royal Philharmonic Societys gullmedalje (2007)[13] Æresdoktor ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem (1996)[14] Storkors av Republikken Italias fortjenstorden Goethe-gullmedaljen (2001) Buber-Rosenzweig-medaljen (2004) Goethemedaljen (2007)[15] Grammy Award Herbert-von-Karajans musikkpris (2010)[16] Ernst von Siemens' musikkpris (2006)[17] Robert Schumann Prize of the City of Zwickau (2005)[18] Hans von Bülow-medaljen Medlem av American Academy of Arts and Sciences Fellow Kulturgroschen (2006)[19] Urania Medal (2014) Konrad Adenauer-prisen (2019)[20] Æresdoktor ved Vrije Universiteit Brussel (2003)[21] Berliner Bär (1993) Premio Konex de Brillante (2009)[22] Echo Klassik for årets dirigent (2000) Echo Klassik for årets dirigent (2006) Æresborger av Berlin (2023)[23] Kommandør av Æreslegionen Marion Dönhoff Award Classic Brit Awards | ||
Musikalsk karriere | |||
Sjanger | Klassisk musikk | ||
Instrument | Piano | ||
Aktive år | 1950– | ||
Plateselskap | Deutsche Grammophon | ||
Nettsted | http://www.danielbarenboim.com/ | ||
IMDb | IMDb | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Barenboim ble i 2013 tildelt Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden i klassen Großes Verdienstkreuz mit Stern und Schulterband (stort fortjenstkors med stjerne og skulderbånd) som er Forbundsrepublikkens høyeste utmerkelse. Forbundspresident Joachim Gauck sto for overrekkelsen i presidentpalasset. Han ble tildelt utmerkelsen for at han med musikk overvinner grenser og bryter ned fordommer.[26][27]
Han ble i 2019 tildelt Konrad-Adenauer-Preis i Köln. Prisen var en anerkjennelse av Barenboims innsats for kulturell utdanning, for internasjonalt samarbeid og for at mennesker av ulik bakgrunn skal respektere hverandre.[28]
Barenboim ble først berømt som pianist. Begge foreldrene var pianolærere og han var med foreldrene på konsert med berømte musikere i Buenos Aires. Han var et vidunderbarn, han opptrådte første gang 7 år gammel og gjorde det første plateopptaket da han var 11 år gammel. Da den kjente dirigenten Wilhelm Furtwängler møtte Barenboim som liten gutt, erklærte Furtwängler at den unge pianisten «er et fenomen».[29][30] Barenboim gikk i dirigentlære fra han var 9 år gammel. Selv om han skulle bli pianist, tok han regelmessige timer i direksjon Igor Markevitsj i Salzburg på 1950-tallet. I 1956 ble han kjent med Zubin Mehta.[31]
Han er sjefdirigent for Staatsoper Berlin («Staatsoper Unter den Linden»). I Berlin er det også et Barenboim-Said-akademi åpnet for studenter i 2016. Akademiet er beregnet for 90 musikkstudenter fra Midtøsten. Akademiet har lokaler i tilknytning til Staatsoper og blir i stor grad finansiert av den tyske stat. Barenboim sa ved åpningen at akademiet ikke er et fredsprosjekt, men et humanistisk prosjekt. Barenboim og Said ønsket egentlig at akademiet skulle holde til i Tel Avivi, Ramallah eller Damaskus, men at det ikke var gjennomførbart.[32] Sammen med sin venn Edward Said etablerte han i 1999 West–Eastern Divan Orchestra, et ungdomsorkester for utøvere fra hele Midtøsten. Ved 75-årsdagen ble han beskrevet som en av verdens mest innflytelsesrike innenfor musikk.[33][34]
Som dirigent er Barenboim også kjent for sitt arbeid med orkestre bestående av både arabiske og jødiske musikere, samt for sitt samarbeid med palestineren Edward Said. I 2001 vakte han furore i Israel ved å dirigere musikk av Richard Wagner med Berlin Staatskapelle. Han hadde opprinnelig lovet å ikke spille Wagner, men inviterte publikum til å si sin mening hvorpå en lang og heftig diskusjon brøt ut i salen. Noen tilhørere gikk i protest eller ropte «fascist» til Barenboim. Ehud Olmert kritiserte Barenboims Wagner-konsert for å være arrogant, ukultivert og uakseptabel.[37]
I januar 2008 ble han innvilget palestinsk statsborgerskap for sitt arbeid for kulturell utveksling mellom ungdom i Israel og arabiske deler av verden. Han er tidenes første innehaver av både et israelsk og et palestinsk pass. Den palestinske politikeren Mustafa Barghouti begrunnet tildelingen av det palestinske passet med at «under svært vanskelige omstendigheter har han vist solidaritet med det palestinske folk». Konserten ble holdt til inntekt for medisinsk hjelp for barn på Gazastripen[38]. Barenboim uttalte i 2017 at staten Israel mister “all sense of decency and humanity” med sin okkupasjon av områder tiltenkt en palestinsk stat. Han er svært kritisk til Israels høyreorienterte regjering, og sier at boikott av Israel er forståelig, men at det er kortsiktig å boikotte israelere som enkeltpersoner. Han har holdt konserter på Vestbredden og i Gaza.[39]
Barenboim var gift med cellisten Jacqueline du Pré fra 1967 til hennes død i 1987. Bryllupet ble holdt i Jerusalem etter at du Pré hadde konvertert.[40] En av forloverne under seremonien var Zubin Mehta, som ikke selv er jødisk og som derfor, ifølge sin selvbiografi, midlertidig måtte ta navnet «Moshe Cohen» slik at seremonien skulle være gyldig i henhold til de jødiske vilkårene for ekteskapsinngåelse.[41] Jacqueline du Pré ble rammet av multippel sklerose og måtte i 1973 legge sin musikerkarriere på hyllen.[29]
På begynnelsen av 1980-årene innledet Barenboim et forhold til pianisten Elena Bashkirova. De fikk to barn sammen, David og Michael, som begge ble født etter du Prés død. Barenboim bestrebet seg på å holde forholdet hemmelig for du Pré.[trenger referanse] Barenboim og Bashkirova giftet seg i 1988.
Barenboims vennskap med musikerne Itzhak Perlman, Zubin Mehta og Pinchas Zukerman, og giftermålet med du Pré, ga opphavet til Christopher Nupens kjente dokumentarfilm om kvintettens fremføring av Schuberts Die Forelle. Filmen ble spilt inn i august 1969 i Southbank Centre i London, og fikk tittelen The Trout.[42] De fem omtalte seg selv som «Den jødiske musikalske mafia».
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.